Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
AT FORANDRE VERDEN
KRÆVER
ET MINDRE GENI
Min mor siger, jeg er et vidunder
Min far siger, jeg er noget helt specielt
Jeg er en prinsesse
Jeg er en prins
Mor siger, jeg er en engel Som fra himlen sendt
Min far siger Jeg er en rigtig lille kriger
Ingen er så flot og stærk som mig
Har min far fortalt dig
At en dag, så bliver jeg
Super cool og møg-sej
Og slår dig i dit fjæs?
Tag et billede til af vores skat Hun er så smuk i lyset her
Hun er da tydeligvis Mere kvik og nuttet end de andre
-Se de tæer -Skat, smil til mor
Ikke gylpe på din bror
-Smil til mor -Smil til mor
-Hun blinkede -Så tag flere
-Se, hvad han har lært -Allerede, hvor kært
Er et smil ikke et tegn På en rigtig lille lærd?
Hun er da herlig
-Så intuitiv -Så særlig
Er han usædvanlig kvik og genial?
Bestemt, hun er helt unormal
Min mor siger, jeg er helt unik Det kan alle se med et enkelt blik
Lige siden lægen Klippede min navlestreng af
Var det tydeligt, hvor nydeligt Et barn, jeg ville blive
Min mor siger, det er mig i en nøddeskal
At jeg glitrer, stråler Glimter som en bjergkrystal
Jeg skulle have en piedestal Jeg er beviseligt genial
For ingen er vidunderlig, vidunderlig
Vidunderlig, vidunderlig som mig
En baby? Jeg skal ikke have en baby. Hvor har du den idé fra?
Det er det rene kvaksalveri.
Men du skal snart føde.
Er du gået fra forstanden?
Fru Wormwood, du har veer.
Jeg har ikke veer. Veer er noget, gravide kvinder har,
når de skal have babyer!
Jeg skal have en forbistret baby!
Hvert nyt liv, der lander på vor jord
Giver helt nyt håb for menneskeheden
Et nyfødt liv Et nyt, umalet billede
En hud så blød og fin
Et helt uskyldigt sind
Og hvert enkelt liv er helt utroligt
Og det at blive til er Kun en chance for de få
Det naturligste ved liv
Er liv
Og dog er hvert enkelt liv
Ja, hvert nyt liv
Det er underfuldt
Underfuldt
Hvad?
En pige.
-Siger du, at min søn er en pige? -Jeg siger, at din datter er en pige.
Men ballonerne.
DET' EN DRENG
På ballonerne står der "dreng".
Hr. Wormwood, din kone har lige født en smuk, rask,
glad lille pige. Hun er perfekt.
Det er fantastiske nyheder.
Hvorfor får de bedste mennesker Altid en ond skæbne?
Hæderlige, jævne folk, som
Dig og mig
Vi, der intet galt har gjort
Hvorfor går vores liv i sort?
-Med en væmmelig -Underfuld
-Græmmelig -Underfuld
-Fæl, behåret lille lus -Og intet tegn p den mindste javertus
Og hvert enkelt liv er jo underfuldt
Ja, hvert enkelt liv er jo underfuldt
Min mor siger, jeg er helt unik Det kan alle se med et enkelt blik
Lige siden den dag Lægen klippede navlestrengen af
Var det tydeligt, hvor nydeligt Et barn, jeg blev
Mor siger, det er mig i en nøddeskal
Jeg glitrer, stråler Glimter som en bjergkrystal
Jeg skulle have en piedestal Jeg er jo genial
For ingen er vidunderlig, vidunderlig Vidunderlig som…
Mor siger, jeg er en væmmelig lille en
Klart det værste barn, hun har mødt
Far siger, at jeg har fået et alien-gen
Og børn som mig Skulle ikke have været født
Mor siger At jeg skal lukke ædespalten
At en fejl som mig ikke burde ske
Mor siger, hun havde en drøm Men hun siger, jeg har kvalt den
Far siger, jeg skal se mere tv
Er alt vel, Matilda?
Ja, tak, fru Phelps.
Det er ved at være lukketid.
Selvfølgelig. Kan jeg blive her, mens du pakker sammen?
Med "ved at være" mener jeg for en time siden. Jeg har pakket sammen.
Jeg ville ikke forstyrre dig.
Men dine forældre glæder sig til, at du kommer hjem.
Ja, de elsker mig derhjemme.
De elsker mig bare derhjemme.
Åh nej. Det er en katastrofe, Harry.
-Vi glemte at sende det i skole! -Du går da altid i skole, ikke, knægt?
Jeg er en pige, og jeg har aldrig været i skole.
-Hvor har du bøger fra? -Biblioteket.
Hvad? Har de bøger?
-Åh. Du er sådan en idiot! -Mig? Jeg skal passe forretningen.
Ikke passe unger. Har jeg ikke stress nok med den gæld, som du har oparbejdet?
-Som jeg har oparbejdet? -Ja, ja. Dig. Fatter du det ikke?
Vi er fanget i gældens lænker.
Og du forventer, at jeg bryder fri som en anden
pokkers udbryderkonge!
Udbryderkonge, siger du? Jeg har et helt hus at holde.
-Maden hopper ikke selv i mikroovnen. -Hallo?
-Hvem er det? -Jeg ville have sagt det.
En fra skolevæsnet sidder i spisestuen med en dåse.
Hvad skal vi gøre?
Ja…
Dr. Martin Luther King sagde engang: "En løgn kan ikke leve."
Ja. Vi lyver os ud af det. Ligesom ham lægen sagde.
Hjemmeskole. Ja, ja. Vi har hjemmeskolet den der.
Det er det sidste skrig.
Da jeg nu er forretningsmand og iværksætter.
Ja, så forstår jeg skrig.
Okay.
Og hvilken form for undervisning modtager hun her?
Jeg står for makeup, og Harry står for svejsning.
Matilda, ikke sandt? Mit navn er frøken Honey.
Du har altså gået i hjemmeskole?
Vi spekulerede på, om du gerne ville gå i skole-skole?
Vi begyndte for et par uger siden, men en anden pige gik også glip af skolestart.
Du kunne gøre ligesom hende.
Hvordan er det? Skole-skole.
Det kan nogle gange være intenst.
Men jeg lover, mine timer er sjov og ballade.
Jeg lærer dig alt om historie og musik og litteratur…
Litteratur! Det vil altså sige bøger?
På skolen har vi en masse bøger. Fyldt med historier.
Og vi lærer dig tilmed at skrive dine egne. Hvad siger du til det?
Godt. Hør her. Jeg ordner det her.
Jeg må hellere gå.
Der var engang…
en lille pige…
der var fanget.
Det er utroligt!
At tale sådan til mig. Hvor vover de? Jeg får en bøde på grund af dig!
Det er ikke min fejl. I glemte at sende mig i skole.
Ja, men du kommer i skole nu, og du skal møde Trunchbull.
Trunchbull?
Agatha Trunchbull. Skoleinspektøren.
Hun er en stor, stærk, skræmmende kvinde.
Hun var med i Olympiaden. Hun kastede med hammer.
Gæt, hvad jeg gjorde.
Jeg ringede og fortalte hende,
hvilken rædsom, lille, urostiftende trold du er.
Nej.
Hun glæder sig så meget til at møde dig!
Det er uretfærdigt!
Det er ikke okay!
Så kan du lære ikke at smadre vores liv!
Ja, din væmmelige lille gargoil.
Poul og Per, en ulv med flere
Kom galt afsted i sagnet Ærgerligt
Men at de kom i klemme, det siger sig selv
De havde ikke en chance De blev skrevet ihjel
Nogen skulle jo dø i den historie
Og Julie og Romeo
Var skæbnesvangert chanceløse begge to
En smule dumhed og skæbne og kærlighed
Fik snart spændt ben For "lykkeligt i evighed"
Det er sørgeligt at spille tragedierollen
Gad vide, hvorfor de ikke Bare tog kontrollen
Man lystrer jo normalt Men man kan da godt blive
Nødt til at være blot en smule uartig
Selvom verden kan være uretfærdig
Kan du ændre meget, hvis du er ihærdig
Hvis du altid er medgørlig og spagfærdig
Sker der for lidt
Selvom du er lille, kan du ændre noget
At lille kun er småt Det er da misforstået
Gør du intet, får de andre overtaget
Og så vil de tænke
BLEGEMIDDEL
Du synes, det er okay Og det er forkert
Og hvis det er forkert
Så må de få det lært
HÅRTONIC
Man skal ikke være stor For at sætte sig spor
En sommerfugls vinge Bliver kimen til stormvejr
En vag skabelon Giver revolution
En lille idé bliver til nogens vision
Hver en dag starter med urets tik tik
Før hver flugt høres en lås Der siger klik
Er du låst i historien og vil slippe løs
Gå ikke i panik, vær ikke nervøs
For er du lille Kan du ændre noget
At lille er for småt, er bare misforstået
Hvorfor opgive alt Og bare blæse på det
Helt uden kamp?
Livets uretfærdighed skal afsløres
Hvorfor skal du bare ses og ikke høres?
Hvis du lader de andre Overtage det hele, ja
Kunne du lige så godt sige At det er okay
Og det er forkert
Og hvis det er forkert
Så må du rette det op
Jeg må i gang Fælden klapper snart i min historie
Den kan kun jeg selv sætte fart i
Den slags sker først Når man tør være lidt uartig
Hvad har du gjort ved mit hår?
Hvorfor farvede du det grønt? Er det en cirkusting?
Hvilken cirkusting?
Udbryderkongen, du hele tiden taler om. Har han grønt hår?
Der er ingen udbryderkonge, og jeg farvede det ikke.
Udbryderkonge… Udbryderkonge…
Der var engang en stor udbryderkonge.
Han var så venlig.
Typen, ethvert barn ville ønske sig at have som far.
Og en dag blev han forelsket i…
en akrobat.
MOSESKOLEN
INGEN FLÆBEN
Matilda?
Hej, fru Phelps.
Skolen begynder ikke før om en time, vel?
Jeg er tidligt på den, fordi… jeg glæder mig.
Frøken Honey lærer os at fortælle historier. Men jeg har vist allerede en.
Jeg kan mærke den ligesom sprælle inde i mig.
-Som om den er ivrig efter at komme ud. -Hvis den er så ivrig,
bør du fortælle den hurtigst muligt, tror du ikke?
Jeg henter noget limonade.
Men den er måske lidt intens.
Matilda Wormwood, historier er min gebet. Jeg tror, jeg kan håndtere den.
Der var engang to verdensberømte cirkusartister.
En udbryderkonge, der kunne bryde fri af enhver lås, der var blevet opfundet,
og en akrobat, der var så dygtig, at det så ud som om, hun kunne flyve.
De blev forelsket og gift.
Sammen optrådte de med de mest utrolige kunststykker, folk havde set.
Folk strømmede til langvejs fra.
Konger, dronninger, berømtheder og astronauter.
Men på trods af deres kærlighed,
på trods af deres berømmelse, var de kede af det.
"Vi har alt det, verden kan tilbyde," sagde konen.
"Men ikke den ene ting, vi ønsker os højest.
Vi har ikke et barn."
"Tålmodighed, min elskede," svarede manden. "Tiden er på vores side.
Tilmed tiden elsker os."
Men tiden er den ene ting, som ingen er herre over.
Og som tiden gik, blev de ganske gamle, og stadig intet barn.
Sorgen over at bo alene i deres store, tomme hus
drev dem til at udføre farligere kunststykker,
da arbejdet blev det eneste sted, de kunne undslippe den ufravigelige sorg.
Og sådan besluttede de at udføre
det farligste kunststykke nogen sinde i verden nogen sinde!
Det kaldes…
Sagde akrobaten, da hun bekendtgjorde det for pressen,
der var samlet for at lytte i spænding.
Kvinden omspændt af flammer hvirvler gennem luften
med dynamitstænger I håret
over hajer og sylespidse pigge…
Gribes af manden i det aflåste bur, og…
Det er det farligste kunststykke nogen sinde i verden nogen sinde!
Det er vores skæbne.
Det er der, livets ensomhed har ført os hen.
Og hvad skete der så?
Det ved jeg ikke.
Ikke endnu i hvert fald.
-Skolen åbner. Jeg bør gå. -Hvad med resten af historien?
-Jeg fortæller den i morgen. -Men jeg er ovre ved søen i morgen.
Søen, okay.
Nå, men hav en god dag i skolen.
Og vær forsigtig derinde.
Jeg er ikke bekymret.
Gør folk skræmmende ting mod en, gør man skræmmende ting igen.
Men, Matilda, husk, man retter ikke på en fejl med en anden.
Medmindre man gør.
I så fald forbedrer man verden med to fejl.
Og det må være godt!
INGEN FLÆBEN
Er det også din første dag?
Ja. Jeg er ikke bekymret, men det er Isaac vist.
Skal vi gå ind sammen?
Ja. På den måde kan jeg og Isaac passe på dig, hvis der nu…
Du ved.
Halløj, nye børn!
Nu sidder I med aben I kan tigge, I kan bede
Lille prins og prinsesse Prøv kun at C
Om du kan gøre noget ved D
For evig Og for altid være bagefter
At agere er for sent
For dit liv her bag muren Er håbløst, lille du
Iskold strækmarch, ingen sjosken
Overlevelse er kunst i dette
Elitehul
Og jeg kan ikke slippe emnet
Det, jeg kværner uden ende
Om livet inden denne opera
Før klokken fik lov At plage mit mellemgulv
Uh, det giver mig kuldegys
Jeg var som jer nu Jeg spurgte, var i mit es
Men det var før, jeg lærte
Hvad der skulle til Du, hør efter nu
Uhyggeligt bliver det her
Hvis du ikke pænt Kan opføre dig
Og hvis du tuder Bliver det x-tra y-ber-væm-meligt
Tro mig Du vil ikke z-ættes på plads her
Hvorfor?
Hvorfor? Hørte du, hvad vi sagde?
Vil du slås eller slå?
-Hvad taler du om? -Fysisk opdragelse.
Trunchbulls specialitet.
Hvem er I?
Vi er præfekter. Vi følger jer til time.
-Skal vi begynde at lære? -Ja, du kommer til at lære noget.
Herligt. Jeg kan allerede alfabetet.
Du kan ikke alfabetet, før vi lærer dig alfabetet.
Nu sidder I med aben
I kan tigge, I kan bede Lille prins og prinsesse
Prøv kun at C Om du kan gøre noget ved D
For evig Og for altid være bagefter
At agere er for sent
For dit liv her bag muren Er håbløst, lille du
Iskold strækmarch, ingen sjosken
Overlevelse er kunst i dette
Elitehul
Og jeg kan ikke slippe emnet
Det, jeg kværner uden ende
Om livet inden denne opera
Før klokken fik lov At plage mit mellemgulv
Uh, det giver mig kuldegys
Jeg var som jer nu Jeg spurgte og var i mit es
Men det var før, jeg lærte
Hvad der skulle til Du, hør efter nu
Uhyggeligt bliver det her Hvis du ikke ved
Hvordan man opfører sig Og hvis du tuder
Bliver det x-tra y-ber-væm-meligt Du vil ikke z-ættes på plads her
Hvorfor?
Hørte du ikke efter?
Jeg er blevet opmærksom på, at nogle af jer ikke er til time.
Ret op på det.
I har fem sekunder til at adlyde.
A-B-C-D-E-F-G
-H-I-J-K-L-M-N-O-P-Q-R-S -Fem.
-T-U-V-W-X -Fire.
-Hvorfor, hvorfor, hvorfor? -Tre.
-To. -Lavender, Matilda, herinde.
-Et. -Vil du slås eller slå?
Ja, frøken Trunchbull går meget op i punktlighed.
Kom ikke for sent. Kom, og mød jeres nye venner.
Dette er Lavender og Matilda. Hvis noget er for svært, så spørg en klassekammerat.
De hjælper jer, ikke?
Frøken!
Jeg får ondt i hovedet.
Det er ikke til jer, Nigel
De bruger dette klasseværelse til voksenundervisning.
De lod det vel bare stå.
Nigel, Nigel, Nigel.
Nigel.
Slap af.
Flot klaret.
Hvem kunne tænke sig at ordne det der på tavlen?
-Mig. -Mig!
Matilda. Kan du gøre det?
I dag skal vi læse.
-Ja! -Ja!
Denne bog er faktisk til niårige, men da I alle klarer jer så flot,
tænkte jeg, at vi kunne kaste os ud i det.
Jeg vil bede jer om at læse det første kapitel.
-Erik, hvad er et kapitel? -En del af en historie, frøken.
Helt perfekt, Erik.
Det, jeg håber på, er, at I kan læse den første del,
og at vi så kan tale om…
Matilda, hvad laver du?
Ja, jeg ordner det der på tavlen.
Som du sagde.
Nej. Jeg mente viske den ren.
Er det korrekt?
Ja. Og så tænkte jeg, at jeg lige så godt kunne lave resten.
Resten?
Du ved, primtallene.
Hvor X er kvadrat af AB, gentager sig.
De gjorde det velvidende, det var en del af en sekvens.
Er matematik din yndlingsting?
Det er fint nok. Men jeg kan bedst lide at læse.
Det er som en ferie i hovedet.
Gør du det ofte?
Slipper væk fra det hele? I bøger, mener jeg.
Ja. Jeg har læst en masse i denne uge.
En masse. På en uge?
Hvilke bøger har du så læst i denne uge?
Nicholas Nickleby, Jane Eyre,
Tess af familien d'Urbervilles, Mus og mænd,
Ringenes herre,
Moby Dick, Forbrydelse og straf
og…
Katten med hatten.
MADDIKER, INGEN ADGANG!
SKOLEINSPEKTØR
Vær ikke ynkelig.
Kom ind.
-Stå ikke der som en våd klud, sig frem. -Ja. Undskyld.
Jo, frøken Trunchbull, der er
en pige i min klasse, der hedder Matilda Wormwood, og…
Matilda Wormwood, datter af hr. Harry Wormwood.
Skøn mand.
Han advarede mig dog om møgungen. Han sagde, at hun var en rigtig lus.
-Nej, skoleinspektør. Jeg tror ikke… -Nej. Nej, det gør du ikke.
-Hvad er skolens motto, frøken Honey? -Bambinatum est Maggitum.
Bambinatum est Maggitum. "Børn er maddiker."
Tak, fordi du gjorde mig opmærksom på den.
Jeg knuser den til sin tid. Hav en god dag.
Frøken Trunchbull, jeg er overbevist om, at Matilda Wormwood er et geni.
Hvad? Nej. Nej.
Har jeg ikke lige sagt, at hun er en gangster?
Hun kan regne ting ud i hovedet, jeg ikke kan med en regnemaskine.
Og de bøger, hun har læst.
Jeg mener, at hun bør placeres på det øverste klassetrin med de 11-årige.
Omgående.
Men hvad med reglerne, Honey?
Jeg mener, at Matilda Wormwood
er en undtagelse fra reglerne.
En undtagelse? Fra reglerne?
På min skole?
Se på trofæerne
Se på succesens glans Se dem glimte
Hylden er fuld
Hvad tror du, der skulle til for At vinde en førsteplads i hammerkast
Og olympisk guld?
Mon du tror, at jeg tillod Sådan at drømme mig væk
Sjoflede regler og norm Med et kækt skuldertræk?
Nå? Som om!
Da jeg trådte ind i cirklen Ændrede jeg så min plan?
Hvad?
Løftede jeg mon min hånd Vinkede til en fan?
Næppe, niks
Da jeg så drejede rundt Tog jeg udsigten ind?
Tøvede jeg et sekund Var der tvivl i mit sind?
Tror du, jeg vaklede, ændrede rotationen? Eller et øjeblik betvivlede intentionen?
Og da hammeren fløj Ændrede jeg min lyd
Fra den lyd, der var øvet Og gjort til en dyd?
Ikke en my! Jeg var kry Jeg stod fast uden at kny
Der var intet ved det kast Der var overladt til heldet
Selv ikke da min hammer slap min hånd
Og svævede stolt som en nyfrelst ånd
Tog jeg det som en leg?
Nej, nej, nej
Nej, nej, nej, nej, nej
Hun gjorde det! Hun er den bedste!
For hvis du vil kaste hammer for nationen
Så må du holde dig i ringen uden brok
Lykke, håb og eget værd og den slags Kan du glemme alt om her
Bare kend din plads Hold mund, så går det nok
Syng, børn. To, tre, fire.
For hvis du vil kaste hammer
-For nationen -Bambinatum est Maggitum
Så må du holde dig i ringen uden brok
Maggitum, Maggitum
For pylren og curling Det vil aldrig lede nogen til succes
Til succes
For de små skvat skal kunne stå ret Og gå i flok
Syng, Jenny!
For hvis du vil kaste hammer
-For nationen -Bambinatum est Maggitum
Så må du holde dig i ringen uden brok
Maggitum, Maggitum
Circulum est
Deus, Deus
Gloria
Der er ting, der må ligge fast
I skoleliv som hammerkast
Du skal holde dig på vejen
Ikke overtræde stregen
Og hold så ryggen rank Og kend din plads
Smut så med dig.
Wormwood.
Hvor er du henne?
-Vil du høre om min første skoledag? -Føj. Jeg vil hellere spise grøntsager.
Det er officielt. Jeg er et geni!
Min dårlige stime er slut.
En fyr kommer ind på parkeringspladsen. Stor fyr.
En bjørn af en mand.
Og denne bjørn af en mand vil have en luksusbil.
Hvor skønt. Men kan bjørne køre?
Nej. Han er ikke en rigtig bjørn.
Har du en luksusbil?
-To, knægt. -Jeg er en pige.
En med smadret forende og en med smadret bagende.
Jeg skal bare skære dem midt over,
lime dem sammen, og så er den potte inde.
Far er tilbage.
Men er det ikke ulovligt? Og forkert?
Hvad sagde han? Forkert?
Forkert?
Giv mig den der!
Vredens druer… Idiot!
Hvordan kan druer være vrede?
Hvad? Sikken omgang fis!
Den handler ikke om druer.
Næsvis! Den lille frue!
Jeg er ikke næsvis!
Du skal ikke være næsvis igen! Så river jeg bogen i stykker.
-Den tilhører biblioteket. -Gør det.
Kom så.
Værsgo!
Gå så i seng, din lille bogorm.
Selvom verden kan være uretfærdig
SUPERLIM
Kan du ændre meget, hvis du er ihærdig
Hvis du altid er medgørlig og spagfærdig
Sker der for lidt
Selvom du er lille, kan du ændre noget
At lille kun er småt Det er da misforstået
Gør du intet, får de andre overtaget
Og så vil de tænke Du synes, det er okay
Og det er forkert
Husk, man retter ikke op på en fejl med en anden.
Åh, tumpefjæs.
"Den tilhører biblioteket."
Vrisne lille pibedyr.
Hvor er min hat?
Her er den, far.
Store dumrian.
Hvordan kan det være derinde? Vores hoveder er lige så store.
Gør det ondt, Matilda? At have den store hjerne presset sammen derinde?
Nej. Den lader til bare…
at passe ind.
Kan du telekinepse?
Det er, når man har en kolossal hjerne.
Den vælter ud gennem øjnene, og man kan bevæge ting med sit sind.
Nu skal I bare se.
Det er ikke smart at spille klog. Ikke her.
-Trunchbull hader intelligente børn. -Burde man ikke lære ting i skolen?
Det er ikke en skole. Det er et fængsel.
Du vil ikke gøre dig bemærket. Ikke af Agatha.
Hun vendte vrangen ud på et barn. De måtte holde organerne på plads med plastfilm.
Det er ikke rigtigt, Bruce.
Men hun sad på en 11-årig, til han blev til gele.
Hun tog Julius Rottwinkle i at spise en lakridsstang i timen.
Hun samlede ham op, svingede ham rundt og smed ham ud ad vinduet.
Hør her.
Lærere kaster ikke med børn. De store børn prøver bare at skræmme dig.
Skræmme? Du ved ikke, hvad skræmt er, før du har været i Hullet.
Hvad er Hullet?
Der, hvor du bliver låst ind For at bryde dig ned
Det er et møguhyggeligt sted
Din kind rammer edderkoppespind
Den klamme luft er hed
Du må stå, men du ønsker Du kunne sidde ned
Ud fra væggene Stikker rustne søm
Og man skulle tro At det var en ond drøm
Din stakkels sjæl Ender knækket og sønderslidt
Og skriget bliver i din hals Det er et mareridt
HULLET
Gem mig! Nogen har hældt sirup ud over Trunchbulls stol.
Hun tror, at det var mig. Hendes trusser klistrede til sædet.
Stilhed!
Du ryger i Hullet, knægt.
Men det er ikke i orden. Han har ikke gjort noget.
Tro mig. Drengen er fortabt.
Matilda, jeg beder dig, hjælp mig.
Hvorfor ikke bare sige…?
Okay.
-Hvornår skete det? -For 20 minutter siden.
Men hvorfor?
Gem dig. Hurtigt. Blazere!
I må ikke sige, hvor jeg er.
Løb, løb!
Af sted!
Skynd jer!
Hun kommer.
Tys.
Løb!
Stå stille, barn!
Sikken afskyelig parade af gnomer og gnallinger,
der sniksnakker dagen lang.
Hvor er maddiken, man kalder Nigel?
Derovre under blazerne.
Han har været der den sidste time.
Hvad?
Ja. Ser du, Nigel lider af den sjældne, men kroniske søvnforstyrrelse narkolepsi.
Tilstanden karakteriseres ved, at man oplever træthedsanfald
og falder i søvn uden varsel.
Han faldt i søvn, og vi lagde blazerne over ham for en sikkerheds skyld, ikke?
Ikke?
Jeg har haft den underligste drøm, frøken. Jeg troede, at jeg var…
Hej, frøken Trunchbull.
Amanda Thripp.
Ja, frøken Trunchbull.
Hvad har jeg sagt angående… rottehaler?
Jeg hader rottehaler.
Min mor siger, de klæder mig.
Så er din mor en tumpe!
Og så går hun til den!
Se, hvordan hun snurrer!
Ih, du milde!
Det er langt! Det er meget…
Og der var den!
Ja. Jeg kan stadig mit kram.
Tjek, om det barn stadig er i live, gider du?
Og hvad er dit navn så?
Matilda. Matilda Wormwood.
Så det er dig, der er Wormwood?
Jeg kan lide ballademagere, Wormwood.
De afgiver sådan en skøn lyd,
når de knækker.
Hun er i live!
-Hip, hip. -Hurra!
Husk, Wormwood, at du aldrig kan vinde.
Det lover jeg dig. Og et løfte er et løfte er et løfte.
Og så kom den store dag.
Kvinden omspændt af flammer hvirvler gennem luften
med dynamitstænger I håret
over hajer og sylespidse pigge
gribes af manden i det aflåste bur.
Det var, som om hele verden var samlet for at se akrobaten
og udbryderkongens utrolige, dødsforagtende kunststykke.
Alting blev arrangeret af…
akrobatens onde stedsøster.
En skræmmende kvinde, der engang var OL-mester i hammerkast.
Man hviskede om, at hun i sit mørke, dystre hjerte
harmedes over sin stedsøsters succes og kærlighed.
Pludselig
trådte udbryderkongen ud på scenen, men man så ikke skyggen af akrobaten,
og ikke et glimt af det hvide tørklæde, hun altid bar.
Mine damer og herrer,
drenge og piger,
Kvinden omspændt af flammer hvirvler gennem luften
med dynamitstænger I håret
over hajer og sylespidse pigge
gribes af manden i det aflåste bur,
er blevet aflyst!
Aflyst, fordi min kone er…
gravid.
Åh, Matilda.
Absolut stilhed.
Man kunne høre en flue bøvse.
Og pludselig sprang publikum op og brølede af glæde!
Kunststykket blev omgående glemt.
Bifaldet fortsatte i mere end en time.
Matilda, det er vidunderligt! Jeg elsker lykkelige slutninger.
Glemt af alle bortset fra akrobatens onde stedsøster.
Da alting var faldet til ro, fremviste hun en kontrakt.
En kontrakt?
En kontrakt, der kræver, at I udfører kunststykket.
-Så I skal udføre dette kunststykke! -Nej.
Jeg har betalt for plakaterne, reklamerne,
cateringen, toiletfaciliteterne.
Giver jeg folk pengene tilbage, hvor er min fortjeneste så?
En kontrakt er en kontrakt er en kontrakt.
Mine hænder er bundet.
Kvinden omspændt af flammer hvirvler gennem luften
med dynamitstænger I håret
over hajer og sylespidse pigge
gribes af manden i det aflåste bur bliver opført, og det bliver opført i dag!
Ellers bliver I begge sat i fængsel!
Hvad skete der så?
-Det ved jeg ikke. -Hvad? Hvordan kan du ikke vide det?
Det kommer bare til mig i… brus.
-Kan du bruse lidt mere op til mig? Nu. -Jeg tror ikke, det er sådan, det virker.
Selvfølgelig ikke.
-Hvor kommer det her fra, Matilda? -Hvad mener du?
Det er utroligt.
Men det tager en ret mørk drejning.
-Jeg bør måske ikke fortælle dig mere. -Nej, nej, nej. Nej.
Vi skal finde ud af, hvordan det slutter. Jeg siger bare… Er alt vel?
-Du må gerne fortælle mig det. -Jeg bør gå, fru Phelps. Mor venter.
Hun bliver trist, når vi ikke er sammen.
Hun siger, at hvert minut føles som en evighed, så…
Kommer hun her? Må jeg møde hende?
Farvel, fru Phelps!
I morgen er jeg ved vindmøllen.
Okay, jeg finder dig.
VERDENS STØRSTE AKROBAT OG UDBRYDERKONGE
Jeg har den.
Harry. Lad mig prøve!
Hæng i.
-Det gør ondt. -Ja. Hæng i. Hæng i.
Lad mig hive, Harry.
Så hiv!
Matilda.
Jeg tror, at du har et ekstraordinært sind.
Så jeg tager sagen i egen hånd.
Fra i morgen kommer jeg med et udvalg af bøger for viderekomne.
Du kan læse dem, mens jeg underviser,
og hvis du har spørgsmål, gør jeg mit bedste for at svare på dem.
Hvad siger du?
Matilda…
Det er det største kram i verden. Du krammer al luften ud af mig.
Sikken bevægende lille scene.
Flyt jer!
Jeg mener, jeg sagde, at denne maddike ikke skulle have særbehandling.
Jeg mindes faktisk, at jeg oplyste dig om,
at denne ækle snotklat var inkarnationen af ondskab, gjorde jeg ikke?
-Nej, frøken Trunchbull, Matilda er… -Sagde du lige "nej"?
Til mig?
Matilda Wormwood er en forbryder.
Her til morgen blev et stykke af min private chokoladekage stjålet.
Jeg hævder, at du udførte denne vederstyggelighed, Wormwood.
Du kan tilstå og blive straffet eller kalde mig løgner og blive straffet.
Tænk meget nøje over, hvad der kommer ud af din mund, Wormwood.
Jeg stjal ikke…
Chokolade.
Bruce Bogtrotter.
Ja, frøken Trunchbull.
Tak, Maurice. Det var alt.
Lærere, træd af. Kom så. Ud, alle sammen. Kom så.
Flyt jer!
Du syntes om min kage,
ikke, Bruce?
Jo, frøken Trunchbull. Den smagte virkelig skønt.
Så chokoladeagtig.
-Og jeg er virkelig meget ked af… -Nej, nej.
Bare du nød kagen. Det er det vigtigste.
Er det det?
Kok.
Sid stille!
Hvad er der? Har du mistet appetitten?
Bare rolig. Du skal bare spise hver en krumme.
Og hvis du udfører dette utrolige kunststykke, lover jeg dig,
at du bliver tilgivet.
Hver en krumme?
-Men jeg er mæt. -Nej, du er ej.
Jeg siger til, når du er mæt. Og forbrydere som dig
er ikke mætte, før de har spist hele kagen.
-Men… -Du har ikke tid til "men'er". Spis.
-Jeg kan ikke spise den hele. -Men han bliver syg.
Det burde han have overvejet, før han indgik en pagt med Satan og stjal kagen.
-Spis. -Det kan han ikke!
-Spis! -Han eksploderer!
Spis!
En enkelt bid ja eller to, Bruce
Bare tag dig tid, men sig os nu, Bruce
Hvem er den rå? Har bukserne på?
Er kagen eller du mon mest solid?
Åh nej! Han kan Det går jo ikke, det går slet ikke
Du holder stand, Bruce Han revner snart
Han er elastisk
Han eksploderer nok snart
Åh, fantastisk. Se ham klø på! Tør ikke se
Det viser sig nu Du er i form, Bruce
Måske er du vært For en bændelorm, Bruce!
For mad i de kvoter kræver ekstra depoter
Måske er du endnu større indeni?
Åh nej! Du kan, Bruce Det går slet ikke
Du er vores mand, Bruce! B-R-U-C-E
Ja, Bruce!
Det her er en fest, en rigtig sejrsrus Nu bliver hun helt konfus
En fed fidus, Bruce
Se kæmpekvinden bliver så lille som en mus
Vi troede, det var umuligt Og helt usandsynligt
Fordi det her overgår vor fantasi
Knap endelig dine bukser op Værsgo og sved
Det skal helt ned
Og kagen, den er både tung og fed Bliv ved
-Åh, spis! -Selvom din krop
-Får sukkergallop, skriger stop -For hun
-Giv ikke op -Må ikke vinde
Kom så, Bruce du er stjernen
Herskeren over chokoladen
Bruce!
Hun scorede selvmål og blev mega frus Og det er et kæmpe plus
Den er i hus, Bruce
Du er legendarisk Kan du mærke sejrens sus?
Vi troede, det var umuligt
Ja, helt usandsynligt
Fordi det her overgår vor fanta…
Sådan, Brucie!
Undskyld, frøken Trunchbull. Jeg lod mig rive med.
Det er helt i orden, Jenny. Vi lader os alle rive med en gang imellem.
Tilmed mig.
Kom nu, Bogtrotter.
-Hvad? -Nævnte jeg det ikke?
Det var første del af straffen. Der er en anden del. Og den del er Hullet.
-Frøken Trunchbull, nej. Han er for ung. -Men jeg spiste hele kagen. Jeg beder dig.
Ikke det. Jeg beder dig!
Nej!
Du sagde, han ville blive tilgivet.
Han spiste hver en krumme. Vi så det alle sammen.
Han gjorde det foran alle. Du kan ikke bare ændre reglerne.
Det er ikke i orden. Det er snyd.
Du sagde lige…
"Nej."
Til mig.
-Kom så. -Jeg beder dig.
-Kom så! -Nej!
Wormwood får det, der tilkommer hende, ligesom resten af disse maddiker.
Jeg spiste den. Jeg spiste den hele.
Nej. Jeg beder dig, frøken Trunchbull. Ikke Hullet!
Jeg spiste hver en krumme. Jeg beder dig. Ikke Hullet! Jeg beder dig.
Der kan I se, børn. Jeg vinder altid.
Og I taber altid.
Fordi I er svage, bittesmå, splejsede
og ubetydelige.
Når jeg bliver stor
Vil jeg være høj nok Til at nå de grene
Jeg skal kunne nå For at kunne klatre
Som man må, når man er stor
Og når jeg bliver stor
Vil jeg være klog nok til at svare på
De mange spørgsmål Man skal kunne
Give svarene på, når først man er stor
Og når jeg bliver stor Vil jeg spise slik hver dag
Helst med jordbærsmag Gå sent i seng, det er helt min egen sag
Og jeg vågner op Lige ved solopgang, og jeg
Ser tegnefilm, til jeg er fuldstændig flad
Jeg er ligeglad For jeg er jo blevet stor
Når jeg bliver stor
-Når jeg bliver stor -Når jeg bliver stor
Så bliver jeg stærk nok til at bære
Alt det tunge, som man går og bærer
Rundt på, når man er blevet stor
Når jeg bliver stor
-Når jeg bliver stor -Når jeg bliver stor
Finder jeg endelig modet til at bekæmpe
Monstret under sengen Man skal vinde over
For at blive stor
Og når jeg bliver stor
Vil min tid kun være min
Jeg kan bruge den på ting Som voksne synes
Som voksne synes, er helt til grin
Og jeg vil have tid
Til at ligge ned og glo
Jeg stirrer op på himlen dagen lang
Og det gør ingenting For jeg er jo stor
Når jeg bliver stor
Finder jeg endelig modet til at bekæmpe
Monstret under sengen Man skal vinde over
For at blive stor
-Når jeg bliver stor -Selvom verden kan være uretfærdig
Kan du ændre meget Hvis du er ihærdig
Hvis du altid er medgørlig og spagfærdig
Sker der for lidt
-Når jeg bliver stor -Hvis et eventyr giver mig hovedrollen
Så har jeg også lov At være lidt forbeholden
Hvis jeg tror, dens slutning er låst Og fastlagt, ja
Så vil andre tænke Jeg synes, det er okay
Fru Phelps! Hvor er hævnafdelingen?
Vi har ikke en hævnafdeling. Er det en tyran?
Det bedste at gøre ved tyranner, er at tale om dem. De trives i tavshed.
Sig det til en lærer. Eller endnu bedre, skoleinspektøren.
Jeg tror, jeg har næste del af historien.
Men lad mig advare dig… Nu går det vildt for sig.
Langsomt bandt akrobaten sit skinnende, hvide tørklæde om sin mands håndled.
Det bringer held, skat.
Så krammede hun ham med det største kram i verden.
Så hårdt, at han følte, at hun kunne kramme al luften ud af ham.
Og så forberedte de sig
på det farligste kunststykke, man nogen sinde havde udført.
Udbryderkongen skulle på en eller anden måde flygte fra hængelåsene,
bryde ud af buret og forsøge at redde sin kone på mindre end 12 sekunder.
Ellers ville hun blive sprængt i luften!
I det øjeblik lunten blev tændt, svingede akrobaten ud i luften.
Et sekund, to sekunder… Publikum holdt vejret,
mens hun svingede højere og højere over hajerne og de spidse genstande.
Tre sekunder, fire sekunder…
Den onde søster kiggede på med fryd.
Fem sekunder, seks sekunder…
Udbryderkongen holdt øje med sin kone, mens han kæmpede med lænkerne
velvidende, at den mindste fejl betød, at han mistede hende og deres barn.
Syv sekunder, og pludselig…
…gav hun slip!
Udbryderkongen rakte en kolossal arm ud for at gribe sin kone og barnet.
-Otte sekunder. -Nej.
Ni sekunder. Ti sekunder! Og…
Og…
Og… 11 sekunder!
Han tog fat i dynamitten og kastede den langt, langt væk.
Hurra! Så får historien trods alt en lykkelig slutning.
Nej. Nej, det gør den ikke.
Nej! Klarede hun den? Overlevede hun?
Hun brækkede hver eneste knogle i sin krop bortset fra spidserne af sine lillefingre.
Hun formåede at leve længe nok til at føde deres barn.
Men det var for krævende.
Elsk vores pige.
Elsk vores datter af hele dit hjerte.
Hun er alt det, vi ønskede os.
Og så døde hun.
Og så…
blev alting værre.
Hvad? Værre?
Det gjorde de desværre.
Fordi udbryderkongen var så venlig,
at han aldrig gav den onde stedsøster skylden for det, der skete.
Han bad hende faktisk om at flytte ind og hjælpe med at passe på sin datter.
Nej. Bed ikke hende flytte ind.
Hun var kun ond ved pigen og tvang hende til at vaske og gøre rent. Hun råbte:
"Vask gulvet, så behandler jeg dig pænt."
Da pigen havde gjort det, blev hun endnu ondere,
fordi hun var en forfærdelig, forfærdelig snyder!
Jeg hader snydere!
Altid i det skjulte, så udbryderkongen aldrig fattede mistanke.
Så pigen voksede op med den ledeste, ondeste,
afskyvækkendeste tante, man kunne forestille sig.
Vi må ringe til politiet!
Fru Phelps.
Det er kun en historie.
Hvad?
Ja, selvfølgelig.
En historie.
Du gør den bare så virkelig.
Dit sind. Dine forældre føler vel, de har vundet i lotto med et barn som dig.
Det gør de bestemt.
Det siger de altid.
De siger faktisk:
"Vi er så stolte af dig, Matilda. Du er som at vinde i…"
Ja. Jeg må hellere gå.
Det er ligesom at vinde i lotto!
Hvad?
Mig?
Du er som at spise en andens bussemænd.
-Som at vinde i snotteriet, knægt. -Jeg er en pige.
Men hvordan, Harry?
Husker du den store, muskuløse fyr? Han havde en masse muskuløse venner.
Spandevis af kontanter.
De ville alle have en luksusbil.
Jeg havde kun et læs skrotbunker, der havde kørte 150.000 kilometer.
Så jeg gjorde det, hæderlige forretningsledere gør.
-Hvad? -Jeg købte en boremaskine.
Koblede den til speedometeret og fik det til at køre baglæns.
Jeg skruede kilometertællerne tilbage
og solgte bilerne til de store, muskuløse idioter, og fik…
Penge!
Men du snød dem!
Undskyld?
Du snød dem. Det, du gjorde, var ikke i orden.
Du er bare en snyder!
Åh, det lille svin!
Det er bøgerne, Harry. Det er bøgerne og historierne.
Siger du det?
Bøger, hvad?
Ved du, hvad jeg gør?
Jeg går ned til det bibliotek og beder den krage om aldrig at lade dig låne igen.
Hvad?
Du blander dig altid i ting, der ikke rager dig.
Dit væmmelige lille kryb!
Den aften græd udbryderkongens datter sig i søvn.
Hun sagde aldrig et ord om den onde stedtantes tyranni.
Hun ville ikke føje til sin fars smerte.
Det tilskyndede kun kvinden til større grusomheder,
indtil hun en dag eksploderede.
Du blander dig i ting, der ikke rager dig!
Dit væmmelige lille kryb!
Og så smed hun hende ned i en klam,
mørk, støvet kælder, låste døren og gik ud.
Men den aften kom udbryderkongen tilfældigvis tidligt hjem.
Og da han hørte lyden af sin datters tårer, smadrede han døren op.
Min skat
Du mit elskede barn
Alt er godt
Jeg er her
Tør nu tårerne bort, lille skat
Og tilgiv
At jeg har ladt dig alene
Jeg bliver, hvor jeg er
Glem alt det onde
Det sker aldrig mere
Jeg er her
Har jeg været så opslugt af min sorg, at jeg har glemt det, der er vigtigst?
Jeg elsker dig så højt, min datter.
Jeg bruger resten af mit liv på at rette op på det.
Åh, far, glem det
Læg det væk, gem det
Tør din kind
Her, lad mig tørre tårerne bort
Åh, tilgiv
Far, kan du tilgive
At jeg har ladt dig alene
At jeg har gjort dig bedrøvet?
-Far græd ikke mere -Jeg bliver, hvor jeg er
-Nu er du her, der sker intet ondt -Der sker intet ondt mere
-Når du er mig nær -For nu er jeg her
-Du er her -Jeg er her
Men da den lille pige faldt i søvn,
tænkte udbryderkongen på den onde stedsøster,
og en mægtig vrede voksede i hans kolossale hjerte!
Denne dæmon, dette uhyre. Er det at tyrannisere børn hendes spil?
Og tantens uretfærdige ondskab snurrede rundt inde i ham,
red ham som en mare og blev til en stor rasende storm,
som hans sind ikke længere kunne holde inde.
Det var sidste gang, den lille pige så ham.
For han kom aldrig nogen sinde hjem igen.
Kan du telekinepse? Det er, når man har en kolossal hjerne.
Den vælter ud gennem øjnene, og man kan bevæge ting med sit sind.
VINDER
Matilda. Den her er til dig.
Tak.
Matilda, værsgo.
NEJ!
Er det ikke en skøn dag, gamle jas?
-Lavender, hvad foregår der? -Du er en helt.
Her, Matilda.
Æg og karse, Stephanie? Seriøst?
En helt?
Ja. Du står i spidsen for revolutionen.
-Hvilken revolution? -Du sagde "nej" til Trunchbull.
Ikke? Det har ingen gjort før.
Du står i spidsen for revolutionen. Du sagde "nej" til Trunchbull.
Det har ingen gjort før.
Parat til lidt sjov?
Ja!
Sjov?
Sagde du "sjov"?
Det er ikke vores job at gøre ting sjove.
Vi er her ikke for at motivere eller nære.
Vi er her for at knuse dem,
til de holder op med at sprælle.
Ja, jeg… Jeg tror ikke rigtig… at…
T-t-t-tror du, Jenny? T-t-t-tror du, at det rager nogen?
Denne klasse er fyldt med oprørere,
og de trænger til en rigtig lærestreg.
Tag jeres gymnastiktøj med, og skift på vejen.
Ser du, Jenny,
for at undervise barnet er vi nødt til at knække…
barnet.
Der stinker i de her lokaler
Stille, småkryb, mens jeg taler
Og det er en foruroligende lugt
Min næse er en fin antenne Og den kender den igen
Det her er lugten af rebeller Med en fims af faneflugt
Og du kan æde din hat på Jeg får fat på
Dem, og ingen vil kunne påstå
At jeg ikke lader hammeren falde
En ansats til konspiration
Imødegås med hård motion
Som kan slå dem ned en gang for alle
Kom så, kræ.
Jeg tager den herfra, Jenny.
For hørmen af oprør skal bare svedes ud
Kom så, spurte, ikke slentre!
Fordi jeg er smart Så ser jeg meget snart
Hvis nogen vil hjælpe andre
Man ved, kun ondskab Kan fordrive ondskab
Så tag godt fat om nældens rod
Og at før ukrudt får fat
Er det vigtigste at få
Rykket skidtet op
Det er lugten af oprør En stank af protest
Dunsten af had til lov og orden
Ja, færten af modstand En rædselsfuld pest
Et mytteri er i sin vorden
Efter træning vil de rotter Være for trætte til komplotter
Med disciplin og tempo på
Vil råddenskaben snart forgå
AGATHA 0 MADDIKER 0
Disciplin, disciplin Er den bedste benzin
For småtteri, som ikke kan lide latin
Snakkeri og kværneri Hikkeri og snøfteri
Skal tæmmes Med en doktrin om disciplin
Vi må insistere på At disciplin for alle små
Er vejen, vi må gå Hvis de slyngler skal forstå
Intet vindes ved grov ulydighed For det her loppecirkus kræver disciplin
Med pylreri og snøvleri Fniseri i timen
"Jeg skal tisse" Jeg går op i en spids
Der er ingen mystik, kun sublim pædagogik Klø på med disciplin, disciplin, disciplin
Det er lugten af oprør En stank af protest
Dunsten af had til lov og orden
Ja, færten af modstand En rædselsfuld pest
Et mytteri er i sin vorden
Sikken mester!
Agatha Trunchbull har gjort det igen!
Sikken atlet. Sikken vinder!
Åh, tænk dig en jord uden unger
Prøv engang, drøm dig væk
Ja, tænk dig denne tavshed Den pragtfulde stilhed
En boblende bæk
Fantaser om en skov med en hytte
Og se dig selv træde derind
Til en fugl ved navn Zeek Som lidt er en freak
Og kan flå ting itu med sit sind
Og han siger Ingen skal tage dine heste
Slå dine drømme itu
For hvis du finder vej Vil de vente på dig
Med et vrinsk, vrinsk
Vrinsk…
Hun er skør.
Aha!
Nuvel, ja, hvad sagde jeg?
Se miden, der har røbet sig selv
De små gnallinger Sår frø til groft utyskeri
Har du mærket en stank lige så hæslig
Som lugten af oprør
Den stank af protest
En dunst af had til lov og orden
Ja, færten af modstand
En rædselsfuld pest
AGATHA 1000 MADDIKER 0
Jeg giver ikke op, før I er mast
Før dette oprør helt er kvast
Før herlig og benhård disciplin har blæst
Den kvalmende stank
Langt væk
Godt. Lad os få dig ud.
Dette er ikke undervisning!
Det er mishandling.
Mishandling? Ja, selvfølgelig.
Kom så, min ven.
Du sagde, det ville blive sjovt.
Men det her er ikke sjovt.
Frøken Honey, du er ynkelig!
Du er svag.
Du er våd.
Du er i virkeligheden
en flæbende lille…
padde.
Dig!
Nej. Hvad? Mig?
Nej, nej. Det var ikke mig. Nej.
Riv ikke hans ører af.
Jeg har opdaget, frøken Honey, gennem flere års forsøg,
at små drenges ører ikke kan rives af.
De kan strækkes ud.
Jeg beder dig!
Lad ham være!
Din dumme, forfærdelige tyran!
Hvor vover du?
Du er ikke egnet til at gå på denne skole.
Du er ond.
Jeg knuser dig. Jeg smadrer dig.
Jeg dissekerer dig, frøken.
Har du spekuleret, som jeg har
På, når jeg siger Noget er rødt, for eksempel
Så kan ingen vide, om "rødt" Har samme betydning for dig
Som det "rødt" Det betyder for mig
Og hvordan, hvis vi flytter os Med sollysets hastighed
Og vi holder et lys Mon det lys
Så bevæger sig væk fra os Med lysets hastighed?
Nej, jeg ved ikke helt Hvad jeg prøver at sige
For måske er jeg ikke helt normal indeni
Mine ord, mine tanker og filosofi
De svar, som kan komme som en åbenbaring
Og helstøbte eventyr uden forklaring
Når de andre, de råber og skriger
Som altid, så runger det løs
Så mit hoved gør ondt Gid de holdt op, far og mor
Deres fjernsyn og larm Bare et enkelt sekund
Jeg siger undskyld på forhånd Jeg lyder nok skør
Larmen bliver til vrede Og kan blusse op
Til et brændende bål Der som regel hurtigt dør
Bare ikke i dag Deres skrigen og råben
Og heden er dråben
Mit sind er i oprør
Men så med ét, bliver der helt Alting bliver helt
Stille
Som tavshed, men mere stilfærdig
Blot en frydefuld stilhed
Som en lyd af et blad Der bliver vendt i en bog
Eller stilheden dybt i en skov
Stille
En stilhed, som bærer en, blidhed
Blot den særlige stilhed
Som kun brydes af lyden Af hjertets små slag
Der i timen, før nat bliver til dag
Jeg ser på alle omkring mig
-Lytter du, dit afskyelige, lille… -Med læber, der rører sig
-Din idiot! Din afskyelige… -Men ordene, de former
Preller af på mit skjold
Og der er stille
Og jeg er varm
Daler ned
Din afskyelige lille blodorm.
I stormens øje i fred
Dette er slutningen på dit oprør. Du er hoppet gennem Hades' port.
Hører du mig? Jeg flår dig fra hinanden.
Forfærdelige, frastødende, ulækre, kvalmende…
Hvem gjorde det?
Klarer du den, frøken Trunchbull?
Padden!
Den er nede i mine trusser!
Jeg har en padde i mine trusser!
Okay. Det var sært.
Alle sammen, tilbage til timen.
Og jeg beder jer, hold lav profil resten af dagen.
Matilda.
Jeg skal vise dig noget.
Se, frøken Honey.
-Matilda, hvis frøken Trunchbull ser… -Kig nu bare.
-Jeg synes, vi bør gå… -Vent.
Jeg flyttede den med mine øjne.
Er jeg underlig?
Hvad siger du til en dejlig kop te?
Nej. Ikke den vej. Denne vej.
Hvad tror du, det er? Denne ting med mine øjne.
Hvordan føltes det?
Det føltes som brus.
Brus.
Men ikke dårlig brus, god brus.
God brus.
Godt, lad os se.
Jeg er ikke ekspert, for der findes næppe bruseksperter,
men jeg tror, det har noget at gøre med dit utrolige sind.
Er der ikke plads i mit hoved til min hjerne?
Vælter den ud gennem mine øjne?
Ja. Det er nøjagtig det, jeg mener.
Så er vi her.
Hvor er vi?
Hold da op.
Lærere bliver virkelig underbetalt.
Ja, det bliver de faktisk. Men jeg er tilmed fattigere end de fleste.
Ser du, min far døde, da jeg var ung.
Han hed Magnus. Han var så venlig.
Men da han forsvandt, blev min tante min værge.
Hun var så ondskabsfuld og led, at du ikke kan forestille dig det.
Og da jeg blev lærer, gav hun mig en regning.
Hun havde skrevet alting ned. Hver tepose, hver gasregning, hver dåse bønner.
Hun tvang mig til at indgå en kontrakt om at betale alt tilbage.
Mener du det?
Hun havde et dokument, der påviste, at min far gav hende huset.
Men gjorde Magnus virkelig det?
Gav han hende bare sit hus?
Ja, jeg har altid tænkt, at det var mistænkeligt.
Hun sagde, at hans død var en ulykke, men…
Du tror, hun dræbte ham!
Jeg kan ikke sige det med sikkerhed.
Jeg ved kun, at alle de år med den kvindes tyranni mig, gjorde mig
ynkelig.
Og en dag faldt jeg over dette gamle skur.
Jeg faldt for det. Jeg tiggede landmanden, der ejede det, om at lade mig flytte ind.
Han troede, jeg var skør,
men han sagde "ja", og…
Og derfor bor du her.
Mit tag giver mig tørvejr herinde
Min dør holder kulden udenfor
Og på gulvet her står jeg på egne ben
Og på stolen her skriver jeg noter
Og på puden drømmer jeg mig væk hver nat
Bordet her er, kan du nok se
Helt perfekt til en kop te
Det er lidt småt Men det er nu nok til mig
Det er lidt småt, men det er nu nok
Men hun har din fars hus. Hun har alt det, der er dit.
Jeg har hængt smukke billeder på væggen
Bag mit vindue kan jeg følge årets gang
Tænde lys, læse lidt
Og her, her er jeg fri
Når det er koldt og mørkt, så er jeg tryg
Selv midt i en voldsom storm
Varmes jeg ved en ydmyg, stædig ild
Her har jeg alt, hvad man kan ønske sig
Det er lidt småt Men det er nu nok til mig
For det er mit hus
Det er mit hus
Det er lidt småt Men det er nu nok til mig
Det er mit hus
Det er lidt småt, men det er nu nok
-Min skat -Når det er koldt og mørkt
-Alt er godt, min elskede skat -Så er jeg tryg
Selv midt i en voldsom storm
-Lad mig nu -Varmes jeg
-Tørre alle tårerne bort -Ved en klar og stædig flamme
-Og tilgiv, at jeg har -Selv når det er koldt derude
-Ladt dig alene -Er min sjæl i ro
-Og gjort dig bedrøvet -Jeg ved, at alt, hvad jeg behøver
Det er her
Det er lidt småt Men det er nu nok til mig
Det er lidt småt, men det er nu nok
Til mig
Hvor har du tørklædet fra?
Det var min fars.
Mor gav ham det, før hun døde.
-Hun var… -En akrobat.
Ja, det var hun. Hun…
Hvor vidste du…?
-Og min far var… -Udbryderkonge.
Matilda, hvor ved du det fra?
Det var altså dine forældre.
-Hvad? Hvem? -Personerne i min historie.
Jeg troede, jeg fandt på det, men det er sandt. Det er dit liv.
Frøken Honey, hvem er din tante?
Faktisk, Matilda, er hun min stedtante.
Trunchbull!
En kontrakt er en kontrakt er en kontrakt er en kontrakt.
Matilda.
Matilda, hør efter! Glem alt det her. Du skal være meget forsigtig.
Frøken Trunchbull blev ydmyget og er i stand til slemme ting.
Jeg frygter hende ikke.
Det burde du. Hun er farlig.
Det er jeg også.
"Rig", sagde han.
"Bjørne", sagde han.
-"Jeg er et geni," sagde han. -Hvad sker der?
-Pak din kuffert. Vi tager til Spanien. -Spanien? Hvorfor?
Kan du huske de dumme, muskuløse fyre, din far solgte de gamle skrotbunker til?
Hold nu op, skat…
Det var den forbistrede mafia! Og de var alligevel ikke så dumme.
De gav mig 24 timer til betale tilbage. Men en eller anden har brugt pengene.
Jeg skaffer pas i morgen og henter dig i skolen.
Hvad med fru Phelps, Lavender, Nigel, Amanda?
-Hvad med frøken Honey? -Glem dem! Du ser dem aldrig igen.
MATILDA. TIL BOGMESSE TILBAGE SENERE. HVAD SKER DER NU?
UNDSKYLD, FRU PHELPS
ALLE HISTORIER HAR MÅSKE IKKE EN LYKKELIG SLUTNING
I går blev der udført hærværk i skoven.
Nu har I set konsekvenserne.
I ødelægger mit legetøj. Jeg ødelægger jeres.
Frøken Honeys klasse, kantinen, nu.
Kom nu, børn. Det skal nok gå.
Børn…
Hvordan skal jeg være jeres skoleinspektør,
hvis jeg ikke kan skræmme jer fra vid og sans?
Hvis de små ikke tisser bare lidt, når jeg går ind i klasseværelset,
så er jeg en fiasko som underviser.
Så…
I dag skal vi have en staveprøve.
Og ethvert barn, der staver et eneste ord forkert,
ryger i Hullet.
Det kan du ikke gøre!
Ikke det? Hvorfor ikke?
På grund af gårsdagens…
lille hændelse, mener du?
Her har vi overraskelses-Hullet.
Du der!
Stav til, lad mig se…
"Padde".
P-A-D-D-E. Padde.
Hvad? Hvor ved du det fra?
Frøken Honey lærte os det. Hun er en god lærer.
Vås!
Frøken Honey er alt for blød og slap til at være god til noget som helst.
Du der!
Stav til det, I alle sammen er.
Stav til "afskyelige".
Afskyelige. A-F-S-K-Y-E-L…
I-G-E. Afskyelige.
Du snyder, rottehaler!
Hun snyder ikke. Hun staver til ordet. Jeg underviste dem med tålmod og respekt.
Hvor vover du sige det i mit klasseværelse?
Du der. Snotnæse.
Rejs dig op, og stav til…
"amchellakamanialseptrikolistimosis."
-Det er end ikke et ord. -Stav til det, eller ryg i Hullet.
Og der er stumme bogstaver i.
A…
M…
C…
H…
E…
L…
A…
Du godeste.
K…
Jeg beklager. Der var et stumt V.
Du ryger i Hullet!
Kat!
K-A-F. Kat.
Jeg stavede forkert, frøken. Du skal også smide mig i Hullet.
-Hvad? -Hund. H-A-N-D. Hund.
Også mig.
Bord. X-A-B-F-Y.
Også mig.
Du kan ikke smide os alle i Hullet. Banan. G-T-A-A-B-L…
Hold op med det!
Jeg har haft travlt!
Et Hul til hver eneste af jer!
Hop ned!
Og nu, hvor vores lille prøve er slut,
kan jeg fortælle jer, at hver eneste af jer er dumpet.
Ser I, der er vindere og tabere i denne verden, børn.
Og jeg er en…
Kridtet!
Se. Kridtet!
"Agatha…
Dette er Magnus.
Giv min Jenny…
…huset tilbage."
Hvem gør det her? Hvem? Fortæl mig det nu.
Ingen gør det. Det er et spøgelse!
"Og gå så din vej."
Åh nej.
"Eller også… får jeg ram på dig…
som du… fik ram på mig!"
Tror I, jeg er idiot?
Det er et billigt trick ligesom dem, Magnus plejede at lave.
I kan ikke gøre mig fortræd.
Jeg gør jer fortræd!
Nej!
Nej.
Det kan ikke være Magnus. Nej.
Se! Matilda.
Der kan du se! Jeg går ingen steder!
Åh nej. Hold op!
Hvad er det, du gør ved mit hår?
Rottehaler! Nej!
Nej!
Jeg hader rottehaler!
Hold så op! Jeg befaler det!
Sæt mig ned!
Det er forbi.
Det er min skole nu.
Løb.
Åh-åh-åh
Aldrig mere kan hun vinde over mig
Aldrig mere får hun lov at tage min frihed
Og vi husker, hvad vi kæmper for
Nemlig retten til at være lidt uartige
Aldrig mere smækker Hullets dør i
Aldrig mere mobning og tyranni
Aldrig mere være i tvivl Fordi min mor vil sige, jeg er vidunderlig
Ja!
Aldrig mere lader vi os indespærre
Aldrig mere nu, hvor vi ved, vi er
Oprørske unger Lige midt i en oprørsk tid
Vi har en oprørsk sang Med en særlig oprørsk klang
Oprørske unger er vi Til oprøret er slut
Trunchbulls tid er bragt til ophør Vi gør oprør!
Vi er oprørske unger Lige midt I en oprørsk tid
Vi har en oprørsk sang Med en særlig oprørsk klang
Oprørske unger er vi Til oprøret er slut
Trunchbulls tid er bragt til ophør Vi gør oprør
Vi er en stor og magtfuld hær
Ja, tag din hockeystav Og brug den som dit sværd
Vi vil ikke behandles som skidt
-Vi sætter endelig ordet frit -Og bander løs, fordi det er fedt
-Se bare, hvad vi tør -Vi gør oprør
Vi kan S-TA-V, som vi vil
Hvad forskel gør en enkelt fejl? Man kan være F-R-Æ-K, ja!
En smule frækhed er da tilladt
Tænk, hun forlangte, vi gik i flok Men nu fik vi altså nok
Og så stak du af i galop Du kan tage din hammer og rende og hoppe
Knækker man en, så følger de trop Hun blev paf, da vi sagde stop
Hun prøvede med rå vold og forhør Men nu er det for sent, vi gør
-O-P-R-Ø-R, sig det igen -En oprørsk sang
-Vi S-Y-N-G-E-R -Mod
-S-L-A-N-G -Dig
Vi er O-P-R-Ø-R-S-K-E
Børn, hun kan ikke røre os mere For vi gør oprør
Vi er oprørske unger Lige midt i en oprørsk tid
Vi har en oprørsk sang Med en særlig oprørsk klang
Oprørske unger er vi Til oprøret er slut
Hun kan ikke røre os mere
Det er slut, det er slut Det er slut, det er slut
Vi er oprørske unger Lige midt i en oprørsk tid
Vi har en oprørsk sang Med en særlig oprørsk klang
Oprørske unger er vi Til oprøret er slut
Hun kan ikke røre os mere Nu gør vi oprør
WORMWOOD BILER
Kom så!
Vi skal afsted, knægt.
Hun er en… Undskyld, afsted?
Spanien. Vi flytter derned. Vi flyver om 40 minutter.
Halløj! Sig farvel til alle nu!
-Nej. Det kan du ikke. -Du må ikke forlade os.
-Matilda, vi beder dig. -Nej.
Det er ikke op til mig.
Tak.
Kom så.
Kom så i sving, for pokker.
Godt. Hop ind.
Hvor skal jeg sidde?
Det kan være bagi. Det har klistrede fingre.
-Han kan ikke bare sidde bagi. -Lad Matilda blive hos mig.
Hr. Wormwood, jeg tager mig gerne af Matilda.
Undskyld?
Hvis hun altså vil blive her hos mig.
Jeg ville give hende kærlighed og respekt og omsorg og…
Jeg ville betale for alt.
Vil du det, Matilda?
-Et øjeblik. -Harry!
Skal vi efterlade vores datter her hos dig?
Hvad kaldte du mig?
Vi misser flyet!
Kaldte du mig lige… din datter?
Hvis det er det, hun ønsker.
Nå? Er det det, du ønsker?
Vil du gerne blive her hos frøken Honey?
Ja.
Ja, det vil jeg gerne.
Og vil du gerne tage dig af hende?
Det vil jeg gerne. Ja.
Vi sidder godt nok lidt trangt.
Ja.
Fint nok.
Ja.
Tak.
Harry!
Kom nu!
Hun gjorde det.
Herligt. Godt.
-Hip, hip! -Hurra!
Selv at vælge vej
Og trodse sin skæbne, mente jeg
Har en meget høj pris
Kunne ikke se en vej ud
Jeg ledte efter stjerneskud i tågedisen
Først senere fik jeg øje på
At himlen, der før var så grå
Nu var blændende blå
Ved siden af mig så jeg dig stå
Lille, ukuelige ånd
Og du holdt fast i min hånd
Fra mit mørke sted
-Glemte børn, de ved -Forstod jeg, der findes kærlighed
-Kærlighed, der er så langt derhen -Men der er langt derhen
Jeg tænkte, at mit liv
-Jeg så nok mit liv -Mit liv blev en slags langt tidsfordriv
-Som tidsfordriv uden en ven -Uden en ven
-Men senere fik jeg øje på -Men senere fik jeg øje på
At himlen, der før var så grå
-Nu var blændende blå -Blændende blå
Ved siden af mig så jeg dig stå
Lille, ukuelige ånd
Og du holdt fast i min hånd
Og du holdt min hånd
MOSESKOLEN
-Pludselig kunne jeg mærke håb -Til venstre.
DEN VENLIGE SKOLE
-Perfekt! -Stille, ukuelige ånd
Ændrede min skæbne som vind, der vender
Og du hjalp mig at finde mit mod
Jeg faldt, og så hjalp du mig op
SKOLEINSPEKTØR
-Bare ved at stå, hvor du stod -Du var her
Og du holdt mig stadig i hånden
Ja, du holdt mig stadig i hånden
-Så sparkede du dørene ind -Du sparkede døre ind
-Du fik mig til at forstå -Til at forstå
Der skal være plads til blidere sider
Og du holdt stadig min hånd
-Pludselig kunne jeg mærke håb -Gav mig dit nærvær
Lille, ukuelige ånd
Ændrede min skæbne som vind, der vender
Du holdt mig stadig i hånden
Pludselig kunne jeg mærke håb
Stille, ukuelige ånd
Ændrede min skæbne som vind, der vender
Du holder stadig
Min hånd
Tekster af: Martin Speich