Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MAAILMAN MUUTTAMINEN
VAATII
PIKKUISEN NEROUTTA
Äitini mielestä ihme oon
Iskä ja mä ollaan parhaat kaverit
Oon kaunis prinsessa
Prinssi mä oon
Äidistä oon taivaan tuoma enkeli
Iskälle oon tärkee pikku sotapoika
Kovempi kuin muut ja vahva oon
Iskä sanoo aina
Kun mä olen vanha
Voin olla sotapoika
Ja lyödä kaikkia
Ota vielä yksi kuva Hän on täydellisen verraton
Näin ei kai saisi sanoa Mut söpöin kaikista hän on
Koskaan on -Kulta, katso äitiin
Älä veljen päälle oksenna
Laita hymyyn -Pikku suusi
Hän räpäytti -Ota uusi
Niin poikkeuksellinen
Vasta päivän ikäinen!
Tuo hymy kai on merkki Älykkyyden ylivertaisen!
Niin hurmaavakin
Oivaltava -Nokkelakin
Ehkä normaalia fiksumpi hän on
Tuo on fakta kiistaton
Äitini mielestä ihme oon Yksi katse kasvoihin kertoo sen
Siitä lähtien, kun napanuora leikattiin
Tiedettiin, ettei kukaan vaan Olla voi mun vertainen
Äitini mielestä ihme oon
Mä äidin oma pieni pyöree peilipallo oon
Voithan olla kyyninen Mut totuus on empiirinen
Kun katsoo muita ihmeitä Niin se on täysin ilmeistä
Ja fantastisen selkeetä Et ihmeellisin ihmeistä oon mä
Vauvako? En ole raskaana. Mistä moinen idea?
En aio kuunnella puoskaria.
Mutta synnytätte pian.
Oletko mennyt sekaisin?
Rouva Wormwood, tuo on supistus.
Ei minulla ole supistuksia. Niitä on raskaana olevilla.
Niillä, jotka saavat vauvoja!
Olen saamassa penskan, perhana!
Lapsi uus, kun syntyy maailmaan
Mut taas hyvyyteen saa uskomaan
Hän puhdas on kuin maalaamaton taulu
Ja niin koskematon
Tuo lapsi viaton
Elämä on aina suunnattoman epävarmaa
Niin pienestä on kiinni Jääkö eloon ollenkaan
Elämäähän elämä on vaan
Silti uusi elämä
Uusi alku
Suuri ihme on
Ihme on
Mitä?
Tyttö.
Miten niin poikani on tyttö?
Tarkoitan, tyttärenne on tyttö.
Mutta ilmapallot!
SE ON POIKA
Ilmapallot sanovat "poika".
Herra Wormwood, vaimonne synnytti kauniin, terveen,
iloisen tytön. Hän on täydellinen.
Se on loistava uutinen.
Miksi kaikki kauhee tapahtuu just meille?
Kunnon kansalaisia
Vaik ollaankin
Eihän väärin tehty oo
Ansaittu tällasta kohtaloo
Tätä kamalaa -Ihme on
Haisevaa -Ihme on
Omituista elukkaa
Ei kikkeliä edes haaroissa ole
Uusi elämä suuri ihme on
Äitini mielestä ihme oon Katse vain mun kasvoihin kertoo sen
Siitä lähtien, kun leikattiin napanuora
Tiedettiin, ettei kukaan vaan olla voi Mun vertainen
Äitini mielestä ihme oon
Mä hänen oma pieni pyöree peilipallo oon
Voithan olla kyyninen Mut totuus on empiirinen
Kun katsoo muita ihmeitä Niin ihmeellisin ihmeistä oon
MATILDA: MUSIKAALI
Äitini mielestä olen matonen Iskä ei mua jaksaiskaan
Äidistä oon virus vastenmielinen
Mun kaltaiset vois lailla kieltää vaan
Iskästä mun pitäis tukkia mun turpa
Yhtä nenäkkäitä ei oo muut
Äidistä munlaisii on maailmassa jo liikaa
Iskä käskee katsoo telkkuu
Onko kaikki hyvin, Matilda?
Kyllä, rouva Phelps.
Olisi tavallaan sulkemisaika.
Aivan.
Voinko jäädä vielä hetkeksi?
"Niin kuin" eli tunti sitten.
Pakkasin jo tavarat. En halunnut häiritä sinua.
Vanhempasi varmasti haluavat sinut jo kotiin.
Niin, he tykkäävät minusta -
ja rakastavat sitä, kun olen kotona.
Voi ei! Se on katastrofi, Harry!
Unohdimme lähettää sen kouluun!
Poikahan käy siellä jatkuvasti.
Olen tyttö, mutten ole koskaan käynyt koulussa.
Mistä sait kirjat? -Kirjastosta.
Saako sieltä nyt niitäkin? -Olet niin idiootti!
Minäkö? Minulla on työni.
En huolehdi penskoista.
Stressaa jo, kun olemme veloissa vuoksesi.
Minunko vuokseni?
Niin, sinun. Etkö ymmärrä?
Olemme velkakahleissa,
ja sinä odotat, että osaan paeta niistä kuin joku himpuran kahlekuningas!
Kahlekuningas, vai? No, minä hoidan taloutta.
Ruoka ei lämpene noin vain. -Huhuu!
Kuka himpura tuo on? -Siitä piti kertoa.
Koulun tarkastaja tuli jonkun hentukan kanssa.
Mitä me teemme?
No…
Tri Martin Luther King sanoi: "Valhe ei voi elää."
Aivan. Valheella tämä ratkeaa. Kuten tohtori sanoi.
Kotikoulua, kyllä.
Opetamme häntä kotona.
Se on hyvin suosittua.
Liikemies ja yrittäjä kun olen, ymmärrän nykyaikaa.
Selvä.
Millaista opetusta hän saa?
Minä opetan meikkausta ja Harry hitsausta.
Matilda, eikö niin?
Olen neiti Honey.
Olet käynyt kotikoulua, vai?
Mietimme, haluaisitko käydä koulua koulussa.
Aloitimme jo aiemmin,
mutta toinenkin tyttö aloittaisi nyt vasta.
Voisit olla hänen parinaan.
Millaista se on?
Koulu.
Joskus se on haastavaa, mutta lupaan, että oppituntini ovat kivoja.
Opetan historiaa, musiikkia, kirjallisuutta…
Kirjallisuutta! Kirjojako siis?
Koulussa on paljon kirjoja täynnä tarinoita.
Opetamme kirjoittamaan omiakin.
Miltä kuulostaa?
Hyvä on. Kuule, järjestän tämän.
Minun pitää mennä.
Olipa kerran -
pieni tyttö.
Hän oli loukussa.
En voi uskoa tätä!
Miten he kehtasivat puhua tuolla tavalla?
Saan sakkoja takiasi!
Ei syy ole minun!
Unohditte kouluni!
No, nyt menet kouluun ja tapaat Trunchbullin.
Kuka hän on?
Agatha Trunchbull. Murskalan koulun rehtori.
Hän on iso, vahva ja pelottava nainen.
Hän oli moukaristi olympialaisissa.
Arvaa, mitä tein.
Soitin hänelle ja kerroin,
että olet ilkeä peikko, joka aiheuttaa ongelmia.
Ei!
Voi, hän niin odottaa tapaamistasi!
Tuo on epäreilua!
Epäreilua!
Opit, ettei elämäämme kannata pilata!
Senkin iljettävä gargoili.
Sadussa, kun prinsessa
Sen pahan noidan kouriin kaapataan
Se aina on ennalta-arvattavaa
Ja minkäs sille voi Niin se kirjoitetaan
Viaton uhri tarinassaan
Ja Romeo ja Julia
On heidän pakko tarinaansa seurata
Ei auta rakkaus Kun tyhmyys on valloillaan
Se onnen vie, kun suostuta ei joustamaan
Ja usein on tarinoilla loppu niin julma
Siis miksei niitä loppuja joku vaan muuta?
Ja säännöt on sääntöjä, tiedän
Mutta joskus on pakko olla pikkuisen tuhma
Vaikka elämä ei oo reiluu
Ei silti pidä olla mikään mutrusuu
Ei murjottaen koskaan mitään tapahdu
Ei muutosta tuu
Vaikka pieni oot, ei se sua estele
Kun pienuus on vain Pienen pieni hidaste
Kun muistat, ettet muiden vuoksi vaikene
Silloin muut vois luulla
VALKAISUAINE
Että sehän kyllä käy
Mut ei se käy
Ja kun se ei käy
Sen pitää muuttua
HIUSVESI
Hiostaa tyyni sää ennen kuin myrskyää
Ja ujokin katse voi olla kuin haaste
Ihan pienestä myrsky voi syntyä
Ja maastakin pieni voi vain ponnistaa
Kello käy
Aamuksi yön se jo toi
Vapauteen lukotkin aueta voi
Jäitkö kiinni sun satuun? Ja tahdot jo pois?
Nyt aivan turhaa sun itkeä ois
Vaik pieni oot, ei se sua estele Kun pienuus on vain pienen pieni hidaste
Kun muistat, et jos muiden vuoksi vaikenet
Ei muutosta tuu
Vaikka elämä ei oo reiluu
Ei silti pidä olla mikään mutrusuu
Ei elämän saa antaa olla epäreiluu
Kun silloin muut vois luulla Et sehän kyllä käy
Mut ei se käy
Ja kun ei se käy
Sen pitää muuttua
Ja vain minä itse voin tarinaa muuttaa
Kukaan muu kuin minä Ei voi suuntaa vaihtaa
Joskus on pakko olla pikkuisen tuhma
Mitä teit hiuksilleni?
Miksi halusit vihreän tukan? Onko se sirkusjuttu vai…
Mikä sirkusjuttu?
Se kahlekuningas. Onko hänkin vihreätukkainen?
Ei häntä ole. Sanoinhan, etten tehnyt tätä.
Kahlekuningas…
Olipa kerran mahtava kahlekuningas.
Hän oli todella mukava.
Sellainen mies, jonka lapsi haluaisi isäkseen.
Eräänä päivänä mies rakastui akrobaattiin.
MURSKALAN KOULU
EI NILLITETÄ
Matilda!
Hei, rouva Phelps!
Koulu ei ala vielä tuntiin.
Olen aikaisessa, koska olen niin innoissani.
Neiti Honey opettaa kertomaan tarinoita.
Taisin jo keksiä sellaisen.
Tunnen sen hurisevan sisälläni ihan kuin se haluaisi ulos.
Jos se on ulos tulossa,
se kannattaa kertoa mahdollisimman nopeasti.
Haen meille mehua.
Se voi olla aika intensiivinen.
Matilda Wormwood, tarinat ovat alaani. Kestän kyllä.
Olipa kerran kaksi maailman mahtavinta sirkustaiteilijaa.
Kahlekuningas, joka pakeni minkä tahansa lukon takaa,
ja akrobaatti, joka oli niin taitava,
että hän vaikutti voivan lentää.
He rakastuivat ja avioituivat.
Yhdessä he esittivät mitä uskomattomimpia temppuja.
Heitä tultiin katsomaan kaukaakin.
Kuninkaat, kuningattaret, julkimot ja astronautit.
Mutta rakkaudestaan -
ja maineestaan huolimatta he olivat surullisia.
"Meillä on kaikki, mitä maailma voi tarjota", sanoi vaimo.
"Mutta ei sitä, jonka haluamme eniten.
Meillä ei ole lasta."
"Ole kärsivällinen",
mies sanoi. "Aika on puolellamme.
Jopa se rakastaa meitä."
Kukaan ei kuitenkaan ole ajan herra.
Kun aika kului ja pari vanheni, lasta ei vain kuulunut.
Suru isossa tyhjässä talossa kahdestaan asumisesta -
sai heidät tekemään yhä vaarallisimpia temppuja.
Työstä tuli ainoa keino paeta heidän elämänsä surua.
Niinpä he päättivät esittää -
maailman vaarallisimman tempun!
Sen nimi on…
Sanoi akrobaatti ilmoittaen tapahtuman lehdistölle,
joka kuunteli heitä hengitystään pidättäen.
Palava nainen kiitää ilmassa dynamiittia hiuksissaan -
haiden ja terävien esineiden yli.
Hänet ottaa kiinni häkkiin suljettu mies.
Se on maailman vaarallisin esitys!
Se on kohtalomme.
Siihen yksinäinen elämämme on johtanut.
Mitä sitten tapahtui?
En tiedä.
En ainakaan vielä.
Koulu aukesi. Pitää mennä.
Entä loput tarinasta?
Kerron huomenna.
Huomennako? Olen silloin järvellä.
Selvä.
Pidä loistava päivä koulussa ja ole varovainen.
Ei minua huoleta.
Jos toiset pelottelevat, voi pelotella takaisin.
Mutta muista, Matilda, että kaksi väärää ei ole oikein.
Paitsi jos on.
Silloin on korjannut kaksi väärää oikeaksi.
Sen on pakko olla hyvä!
EI NILLITETÄ
Onko sinunkin ensimmäinen päiväsi? -On.
Minua ei huoleta, mutta Isaacia ehkä vähän.
Mitä jos menisimme yhdessä?
Joo! Niin voimme huolehtia sinusta, jos jotain…
Tiedäthän?
Uudet lapset!
On eka kouluaamu Pärjää et
Jos oot noin beibimäinen Heittää toivon voit nyt sikseen
Oikeesti pelätä kandee
On eessä koulunpenkki Siihen peffa
Eikä auta voimat G:n
Entinen elämäsi nyt horisonttiin jää
Iisisti voi päässä jiiraa
Vaikka viiraa, koeta koota itsesi
Nyt älliä
Nyt meitä määrää kauhee ämmä
Joka paikkaan hän nyt änkee
Ennen kaikki oli ookoo
Siis ennen kuin kello pelottava soi
Niin halusin kuunnella
Niin utelias ärsyttävin ässä tässä
Älä vaan tee meidän virheitä
Vaan ota oppii ja kuuntele Uurastat vaan, pää kiinni
Niin vältyt ehkä
V-mäisiltä rangaistuksilta
Etkä itke edes WC:ssä Jos et tottele, niin varo
Siitä seuraa extrarangaistus
Miksi?
Miksikö? Ettekö kuulleet meitä?
Liikkaa, jos häiritset!
Mikä on liikka?
Liikuntaoppia.
Trunchbullin erikoisuus.
Keitä te olette?
Olemme valvojaoppilaita. Viemme teidät luokkaan.
Aloitammeko siis oppimisen?
Alatte oppia, kyllä vain.
Hienoa, osaan jo aakkoset.
Et osaa aakkosia, ennen kuin opit ne.
On eka kouluaamu
Pärjää et, jos oot noin beibimäinen
Heittää toivon voit nyt sikseen Oikeesti pelätä kandee
On eessä koulunpenkki Siihen peffa
Eikä auta voimat G:n
Entinen elämäsi nyt horisonttiin jää
Iisisti voi päässä jiiraa
Vaikka viiraa, koeta koota itses
Nyt älliä
Nyt meitä määrää kauhee ämmä
Joka paikkaan hän nyt änkee
Ennen kaikki oli ookoo
Siis ennen kuin kello pelottava soi
Niin halusin kuunnella
Niin utelias ärsyttävin ässä tässä
Älä vaan tee meidän virheitä
Vaan ota oppii ja kuuntele Uurastat vaan, pää kiinni
Vältyt ehkä v-mäisiltä rangaistuksilta
Etkä itke edes WC:ssä
Jos et tottele, varo
Siitä seuraa extrarangaistus
Miksi?
Miksikö?
Ettekö kuulleet meitä?
Sain tietää, että osa teistä ei ole vielä tunnilla.
Korjatkaa asia.
Teillä on viisi sekuntia aikaa totella.
A-B-C-D-E-F-G
H-I-J-K-L-M-N-O -Viisi.
P-Q-R-S
T-U-V-W-X -Neljä.
Miksi, miksi? -Kolme.
Kaksi. -Tulkaa nopeasti sisään.
Yksi. -Odotas vain liikkatuntia
Aivan. Neiti Trunchbull arvostaa täsmällisyyttä.
On parempi olla ajoissa. Tulkaa tapaamaan uudet ystävänne.
Tässä ovat Lavender ja Matilda.
Jos jokin on liian haastavaa, kysykää luokkatoverilta.
Hän kyllä auttaa.
Opettaja!
Päähäni sattuu.
Se ei ole sinua varten, Nigel. Aikuiset opiskelevat täällä iltaisin.
Heiltä kai jäi tuo.
Nigel.
Rauhoitu.
Hyvä.
Haluaisiko joku hoitaa taulun?
Valitse minut! -Minut!
Matilda. Jospa sinä.
Tänään me luemme.
Jee! -Mahtavaa!
Tämä kirja on tarkoitettu yhdeksänvuotiaille,
mutta teillä on mennyt niin hyvin,
että ajattelin antaa teidän kokeilla tätä.
Haluan, että luette ensimmäisen kappaleen.
Eric, mikä on kappale? -Pala tarinaa, opettaja.
Täydellinen vastaus, Eric.
Toivon, että luette kaikki tämän ensimmäisen palan.
Sitten keskustelemme, miten…
Matilda, mitä sinä teet?
Hoidan tämän.
Kuten pyysit.
Tarkoitin pois pyyhkimistä.
Onko tuo oikein?
On.
Ajattelin, että sama se on tehdä loputkin.
Loput, vai?
Loput alkuluvut, joissa X on AB:n neliöjuuri.
Tajusin, että sen on pakko kuulua osaksi yhtälöä.
Onko matematiikka lempiaineesi?
On se mukavaa. Eniten pidän lukemisesta.
Se on kuin loma pään sisällä.
Teetkö niin usein, että pakenet maailmaa kirjoihin?
Kyllä, olen lukenut paljon tällä viikolla.
Niinkö? Yhdessä viikossako?
Mitä kirjoja olet lukenut tällä viikolla?
Nicholas Nickleby, Kotiopettajattaren romaani,
Tessin tarina, Hiiriä ja Ihmisiä, Taru sormusten herrasta,
Moby Dick, Rikos ja rangaistus,
ja…
The Cat in the Hat.
TOUKAT PYSYKÖÖT POISSA!
REHTORI
Älä ole säälittävä.
Sisään.
Älä seiso kuin märkä rätti. Puhu.
Aivan, anteeksi.
Tuota, neiti Trunchbull, on eräs…
Luokassani on tyttö nimeltä Matilda Wormwood. Hän…
Matilda Wormwood, isä Harry Wormwood. Mainio mies.
Hän varoitti minua penskasta.
Tyttö on kuulemma todellinen syylä.
Ei, rehtori. En usko…
Ei, et niin.
Mikä on koulumme motto, nti Honey?
Bambinatum est Maggitum.
"Lapset ovat toukkia."
Kiitos, kun huomautit tästä yksilöstä.
Tuhoan sen mitä pikimmiten. Hyvää päivänjatkoa.
Neiti Trunchbull, uskon, että Matilda Wormwood on nero.
Mitä? Ei toki.
Ei. Enkö juuri kertonut? Hän on gangsteri.
Hän osaa laskea päässään matikkaa, jota minä en osaa edes laskurilla.
Ja ne kirjat, jotka hän on lukenut.
Mielestäni hänet pitäisi laittaa parhaiden 11-vuotiaiden sekaan.
Heti paikalla.
Entäpä säännöt, Honey?
Uskon, että Matilda on -
poikkeustapaus.
Poikkeus.
Sääntöihin.
Minun koulussaniko?
Kas, miten loistaakaan
Aurinko suoraan säteet kirkkaat
Mun pokaaliin
Ollut helppoo ei voittaa Englannin moukarinheiton mestaruus
Vuonna kuuskytviis
Turha luulla, että siinä juuri H-hetkellä
Oisin sääntöjä voinut mä vähätellä
Niin? Tuskin!
Hylkäsinkö taktiikkani kehään kun astuin?
No?
Entä kun kämmenet hiessä jo ui?
En siis tod!
Jäinkö tuijottamaan maisemaa Kun pyörin?
Jäinkö haaveilemaan? Horroksessa hyörin
Luuletko, et horjuin? Korjasinko pyörähdyksen?
Luuletko Et muutin valikoidun heittoasteen?
Moukari kun irtos, en mä pähkäillyt
Ähkäillyt Koska kaiken olin jo päättänyt
Tuumaakaan kaavastaan poiketa ei vaan saa
Suunnitelmat kaikki tein Luotin vain mun laskelmaan
Moukari kun lensi kädestäin
Ja seilasi kojut ylittäin
Voitonriemuko vei?
Ei, ei, ei, ei, ei
Hän teki sen! Hän on paras!
Moukarin kun heittää maansa kunniaksi
Ei saa heittoringin viivaa ylittää
Joukkueeseen tarvita Ei onnea, ei itsetuntoa
Tärkeintä on, että varpaat Viivan taakse jää
Laulua, lapset. Kaksi, kolme, neljä.
Moukarin kun heittää
Maansa kunniaksi -Bambinatum Est Maggitum
Ei saa heittoringin viivaa ylittää
Koskaan
Magitum
Jos menestystä kärkytään
On turha sympatiaa tyrkyttää
Sympatiaa
Vaan pikku ilkiöt nuo rinkiin käännyttää
Laula, Jenny!
Moukarin kun heittää
Maansa kunniaksi -Bambinatum est Maggitum
Ei saa heittoringin viivaa ylittää
Koskaan
Maggitum
Circulum est
Deus
Gloria
Yksinkertainen sääntö tää
Pätee kouluun, moukariin, elämään
Tieltäs muut voit moukaroida
Mutta ringissä ei tumpeloida
Ja varpaat aina viivan taakse jää
Häivy!
Wormwood.
Missä sinä olet?
Haluatko kuulla koulupäivästäni?
Yäk. Mieluummin syön vihanneksia.
Se on virallista. Olen nero!
Huono onneni on ohi.
Eräs tyyppi tuli. Hän oli valtava,
kunnon karhu.
Tämä karhumies halusi luksusauton.
Kuinka ihanaa. Ajavatko karhut autoja?
Ei hän ole oikea karhu.
Onko sinulla luksusautoa?
Kaksikin, poika. -Olen tyttö.
Yhdessä on etumus murskana, toisessa takamus.
Täytyy vain sahata ne kahtia,
liimata yhteen, ja kaikki on reilassa. Isukki on palannut.
Eikö se ole laitonta? Tavallaan… No, väärin.
Mitä poika sanoi? Väärinkö?
Anna se.
Vihan hedelmät… Idiootti!
Hedelmäkö voi olla vihainen?
Vai? Mitä roskaa!
Ei se kerro hedelmistä!
Älä väitä vastaan, ilkiö!
En väitä vastaan!
Älä väitä vastaan!
Revin tämän kirjan edessäsi.
Ei! Se on kirjaston kirja. -Tee se!
Siitä vain!
Siinä!
Ja siinä!
Mene sänkyysi, senkin lukutoukka!
Vaikka elämä ei oo reiluu
TURBOTEHOKASTA LIIMAA
Ei silti pidä olla mikään mutrusuu
Ei murjottaen koskaan mitään tapahdu
Ei muutosta tuu
Vaikka pieni oot, ei se sua estele
Kun pienuus on vain pienen pieni hidaste
Kun muistat, ettet muiden vuoksi vaikene
Silloin muut vois luulla Et sehän kyllä käy
Mut ei se käy
Muista, Matilda. Kaksi väärää ei ole oikein.
Sinä ääliö.
"Se on kirjaston kirja."
Vikisevä pikku peikko.
Missä hattuni on?
Tässä, isä.
Senkin iso, tyhmä kakara.
Miten ne mahtuvat sinne? Hänen päänsä on yhtä suuri kuin minun.
Sattuuko se,
kun kaikki se aivomassa on ahdattu sinne.
Ei. Se vain kaikki mahtuu sinne.
Osaatko telekinepsismiä?
Siihen tarvitaan suuret aivot. Ne pursuavat ulos silmistä,
ja asioita voi liikuttaa mielensä avulla.
Katsokaa tätä.
Ei ole hyvä yrittää olla fiksu. Ei täällä. Trunchbull inhoaa älykkäitä lapsia.
Eikö koulu ole oppimista varten? -Tämä ei ole koulu vaan vankila.
Ei kannata tulla varsinkaan Agathan huomaamaksi.
Hän kuulemma käänsi oppilaan nurinpäin. Pojan piti pidellä sisälmyksiään kelmussa.
Ei niin oikeasti käynyt, Bruce.
Mutta hän muussasi yhden pojan istumalla tämän päällä.
Hän näki Juliuksen syövän lakritsia tunnilla.
Hän nosti pojan ilmaan, kieputti tätä ja heitti ulos ikkunasta.
Kuules.
Eivät opettajat heittele lapsia. Isot lapset vain pelottelevat sinua.
Vai pelottelevat! Et tiedä pelosta, ennen kuin olet ollut Kirskussa.
Mikä on Kirsku?
Pihallaan kauhea, puinen komero on
Piikikäs ja hapeton
Ja ei mahdu istumaankaan
Ja vaikka tilaa ois
Naulat työntyvät, hirvittävän tuskan tois
Ja kun lukkiutuu ovi edestäs
Etkä mitään nää, edes nenänpäätäs
Ja kun sä huudat, et tiedä, jos huuto tää
Sun suusta lähtee vai mykkänä kurkkuun jää
KIRSKU
Piilottakaa minut!
Joku kaatoi siirappia Trunchbullin tuolille.
Hän luulee, että se olin minä! Hänen pöksynsä jäivät kiinni.
Hiljaisuus!
Joudut Kirskuun.
Epäreilua! Hän ei tehnyt mitään.
Usko minua, hän on tuhon oma.
Auta minua, Matilda.
Mikset vain sano, ettet…
Hyvä on.
Milloin se tapahtui?
Noin 20 minuuttia sitten. Miten niin?
Mene piiloon. Jakut, nopeasti!
Älkää kertoko, missä olen!
Juoskaa!
Vauhtia! -Nopeasti nyt!
Hän tulee.
Hys!
Juokse!
Paikallasi, lapsi!
Miten kuvottava pikkuriiviöiden piipittämisparaati -
täällä meluaakaan.
Missä on toukka nimeltä Nigel?
Tuolla jakkujen alla.
Siellä hän on ollut jo tunnin!
Mitä?
Niin.
Nigel kärsii harvinaisesta mutta kroonisesta unitaudista, narkolepsiasta.
Sairauteen liittyy se,
että siitä kärsijä kokee väsymyskohtauksia -
ja nukahtaa varoittamatta.
Hän nukahti, ja asetimme jakut suojaksi päälle.
Eikö näin?
Eikö?
Näin mitä oudointa unta, äiti.
Luulin olevani…
Hei, neiti Trunchbull.
Amanda Thripp.
Niin, neiti Trunchbull?
Mitä olen sanonut saparoleteistä?
Inhoan saparolettejä.
Äidistäni ne tekevät minusta nätin.
Äitisi on ääliö!
Ja niin se lentää!
Mikä pyörintä!
Hyvänen aika!
Noin kauas!
Sinne putosi!
Jee! Taito on yhä tallella.
Käyköön joku katsomassa, että se lapsi on yhä hengissä.
Mikä sinun nimesi on?
Matilda.
Matilda Wormwood.
Sinä olet Wormwood, vai?
Pidän ongelmalapsista, Wormwood.
Heistä pääsee niin ihana ääni,
kun he katkeavat.
Hän on elossa!
Hip, hip! -Hurraa!
Muista, Wormwood, et voi voittaa koskaan.
Lupaan sen, ja lupaus on lupaus on lupaus.
Niin koitti suuri päivä.
Palava nainen kiitää ilmassa -
dynamiittia hiuksissaan haiden ja terävien esineiden yli.
Hänet ottaa kiinni häkkiin suljettu mies.
Oli kuin koko maailma olisi kerääntynyt näkemään akrobaatin -
ja kahlekuninkaan uskomattoman, kuolemaa uhmaavan tempun.
Kaiken oli järjestänyt -
akrobaatin paha siskopuoli,
pelottava nainen, joka oli aikoinaan olympialuokan moukaristi.
Hänen kuiskailtiin hautovan sydämessään -
inhoa siskopuolensa menestystä ja rakkautta kohtaan.
Yhtäkkiä…
Kahlekuningas tuli esiin.
Akrobaatista ei näkynyt jälkeäkään.
Ei välähdystäkään hänen kiiltävän valkoisesta huivistaan.
Hyvät naiset ja herrat,
pojat ja tytöt,
Temppu, jossa palava nainen kiitää ilmassa dynamiittia hiuksissaan -
haiden ja terävien esineiden yli -
ja jonka häkkiin suljettu mies nappaa, on peruutettu!
Se on peruutettu, koska vaimoni on…
Hän on raskaana!
Voi, Matilda.
Oli täysin hiljaista.
Olisi voinut kuulla kärpäsenkin röyhtäyksen.
Sitten yhtäkkiä yleisö… -Hip, hip!
…ponnahti seisomaan ja taputti innokkaasti!
Suuri temppu unohdettiin hetkessä.
Aplodit jatkuivat yli tunnin!
Voi, Matilda, tuo on loistavaa! Pidän onnellisista lopuista.
Mutta akrobaatin paha siskopuoli ei unohtanut temppua.
Kun aplodit hiljenivät, hän otti esiin sopimuksen!
Sopimuksenko?
Allekirjoititte sopimuksen tempun esittämisestä.
Ja te myös esitätte sen! -Ei!
Maksoin julisteista, mainonnasta,
ruoista ja vessoista.
Jos palautan yleisölle rahat,
missä ovat tuottoni?
Sopimus on sopimus on sopimus.
En voi muutakaan.
Temppu, jossa palava nainen kiitää ilmassa dynamiittia hiuksissaan -
haiden ja terävien esineiden yli -
ja jonka häkkiin suljettu mies nappaa, esitetään, ja se esitetään tänään!
Muuten joudutte kumpikin vankilaan!
Mitä seuraavaksi tapahtui?
En tiedä.
Mitä? Miten et voi tietää?
Tarina tulee päähäni hetkittäin.
Voitko käskeä sitä ilmaantumaan vielä lisää? Nyt.
Ei se taida toimia niin.
Eipä tietenkään.
Mistä tämä kaikki on peräisin? -Miten niin?
Tarinasi on uskomaton,
mutta se sai aika synkän käänteen.
Ehkä en enää jatka tarinaa.
Ei, ei käy. Meidän pitää tietää, miten se loppuu.
Halusin vain kysyä, onko kaikki kunnossa. Voit kertoa.
Minun pitää mennä. Äiti odottaa.
Hän hermostuu, kun en ole lähellä.
Hänestä joka minuutti on kuin ikuisuus, joten…
Tuleeko hän tänne? Saanko tavata hänet?
Heippa, rouva Phelps!
Huomenna olen tuulimyllyllä.
Selvä, etsin sinut.
MAAILMAN PARAS AKROBAATTI JA KAHLEKUNINGAS
Sain kiinni. Harry! Anna kun yritän!
Odota.
Satutat minua! -Joo, odotas.
Anna kun vedän!
Vedä sitten!
Matilda.
Mielesi on minusta ainutlaatuinen, joten otan asiat omiin käsiini.
Huomisesta alkaen -
tuon sinulle hyvin viisaita kirjoja. Voit lukea niitä, kun opetan muita.
Jos sinulla on kysymyksiä, yritän parhaani vastata niihin.
Miltä kuulostaa?
Matilda…
Tuo on maailman suurin hali.
Halaat minusta pian ilmat ulos.
Miten liikuttava näky.
Edestä!
Sanoin, ettei tämä toukka saisi erityiskohtelua.
Muistan informoineeni sinua siitä,
että tämä kyseinen räkänaama on itse pahuus, enkö vain?
Ei, Matilda ei ole…
Sanoitko juuri "ei", Jenny?
Minulle.
Matilda Wormwood on rikollinen.
Tänä aamuna -
pala henkilökohtaista suklaakakkuani varastettiin.
Uskon, että sinä, Wormwood, teit tämän ilkiteon.
Joko myönnät syyllisyytesi ja saat rangaistuksen -
tai kutsut minua valehtelijaksi ja saat rangaistuksen.
Mieti tarkkaan sitä, mitä suustasi seuraavaksi pääsee.
En varast…
Suklaata.
Bruce Bogtrotter.
Niin, neiti Trunchbull?
Kiitos, Maurice. Siinä kaikki.
Opettajat saavat lähteä. Tulkaa. Kaikki ulos.
Edestä!
Pidit kakustani,
eikö näin, Bruce?
Kyllä, neiti Trunchbull, se oli hyvin herkullista.
Hyvin suklaista.
Ja olen pahoillani, minä…
Ei.
Kunhan pidit kakusta. Se on tärkeintä.
Onko?
Kokki.
Paikallanne!
Mikä hätänä? Katosiko ruokahalusi?
Ei hätää. Syöt vain kakun viimeiseen muruun asti.
Jos osaat tehdä sen uskomattoman tempun, lupaan,
että saat kaiken anteeksi.
Viimeiseen muruunko?
Mutta olen jo täynnä. -Et ole.
Minä sanon, kun olet täynnä. Kaltaisesi rikolliset ovat täynnä -
vasta koko kakun syötyään.
Mutta… -Ei muttia. Syö.
Mutten voi syödä kaikkea.
Rehtori, hän voisi pahoin.
Olisi miettinyt sitä ennen kuin sopi Saatanan kanssa -
ja päätti varastaa kakkuni.
Syö. -Ei hän voi!
Syö. -Ei häneen mahdu!
Syö. -Hän voi räjähtää!
Syö!
Yks viipale Tai ehkä kaks, Bruce
Ois sinulle jo aivan max, Bruce
Myönnäthän sen? Tuo jättiläinen on
Melkein yhtä suuri kuin sä oot
Ei voi Hän voi
Ei millään voi
Tee miehen työ, Bruce! Hän halkeaa
Hän venyy ja paukkuu
Hän pamahtaa, apua
Kakku mahtuu, kun survotaan Katso en!
Voi olla myös niin Sua loinen syö, Bruce
Me niin epäiltiinkin Se on sen työ, Bruce
Vai mahasi onko kuin yks musta aukko?
Sen uumeniin vaan kaikki uppoaa
Hän voi Ei voi
Ei millään voi
Tee miehen työ, Bruce! B-R-U-U-C-E
Bruce!
Nyt viimeinkin saadaan loppu kohteluus Ei läski tummu uus
On tää totuus, Bruce
Kun syöt Niin valtaa ämmän vainoharhaisuus
Ei koskaan ois voitu uskoa
Mutta juttu tää todistaa
Kakun syödä ja säästää näin saa
On aika mättää Siispä unohda arvokkuus
Avaa suus, Bruce
Ja löysää vyös On salaisuus elastisuus
Ooh, ahda vaan -Bruce!
Oot kohta valmis Saat mahtumaan
Et luovuttaa saa toivoa ja voittoa Oot kohta valmis
Oothan, Bruce, sankarimme
Antaudu kuumaan suklaahuumaan
Bruce!
Nyt viimeinkin saadaan loppu kohteluus Ei läski tummu uus
On tää totuus, Bruce
Jos voitat Hän voi katkoo sulta kaikki luus
Ei koskaan ois voitu uskoa
Mutta juttu tää todistaa
Kakun syödä ja säästää näin…
Hyvä, Brucie!
Anteeksi, neiti Trunchbull. Innostuin liikaa.
Ei se mitään, Jenny.
Me kaikki innostumme joskus liikaa.
Jopa minä.
No, tulehan, Bogtrotter.
Mitä? -Enkö maininnut?
Se oli ensimmäinen osa rangaistustasi. Toinen osa on Kirsku.
Ette voi! Hän on liian nuori.
Mutta söin kaiken. Olkaa kiltti!
Ei Kirskua, pyydän!
Ei!
Sanoit "viimeiseen muruun, ja hän saa anteeksi”.
Hän söi viimeiseen muruun! Me kaikki näimme sen!
Hän teki sen kaikkien edessä! Et voi noin vain muuttaa sääntöjä!
Se ei ole oikein. Se on huiputtamista!
Sanoit juuri -
"ei" -
minulle.
Tule, Bogtrotter. -Pyydän!
Tule! -Ei!
Wormwoodkin saa rangaistuksensa -
kuten te muutkin toukat.
Söin sen. Söin kaiken.
Älkää, neiti Trunchbull!
Ei Kirskua! Söin viimeisenkin murun.
Pyydän!
Ei Kirskua. Pyydän, ei Kirskua!
Näettekös, lapset, minä voitan aina,
ja te häviätte aina,
koska olette heikkoja, pieniä -
ja merkityksettömiä.
Kun iso oon
Tarpeeksi pitkä oon Et kiivetä voin puihin
Joihin kiivetä en yllä
Ennen kuin mä iso oon
Ja kun iso oon
Tarpeeksi fiksu oon, et tiedän
Kysymyksiin kaikki vastaukset
Jotka tiedän, kun iso oon
Ja kun iso oon, joka päivä karkkii syön
Töihin mennessä Ja valvon aina myöhään iltaisin
Ja herätä saan aina kanssa auringon
Ja katson piirrettyjä pöljänä
Ei mitään väliä, kun iso oon
Kun iso oon
-Kun iso oon
Tarpeeksi vahva oon, et jaksan kantaa
Kaiken raskaan taakan
Joka täytyy jaksaa, kun iso oon
Ja kun iso oon
Kun iso oon -Kun iso oon
Tarpeeksi reipas oon Et uskallan mä kaikki möröt
Sängyn alta karkottaa pois
Joka ilta, kun iso oon
Ja kun iso oon
Herkuttelen päivittäin
Ja leikin niin kuin äidit
Kun ne luulee, ettei lapset nää
Ja herätä saan
Aina kanssa auringon
Ja koko päivän lojun helteessä
Mut pala en, kun oon jo aikuinen
Kun iso oon
Tarpeeksi reipas oon Et uskallan mä kaikki möröt
Sängyn alta karkottaa pois
Joka ilta, kun iso oon
Kun iso oon
Vaikka elämä ei oo reiluu
Ei silti pidä olla mikään mutrusuu
Ei murjottaen koskaan mitään tapahdu
Tuu muutosta ei
Kun iso oon
Vaikka tarinaan on mut heitetty
Ei kaikkea nyt ole vielä päätetty
Ei pidä siihen tyytyä, et näin on nyt
Silloin muut vois luulla Et sehän kyllä käy
Rouva Phelps! Missä on kostamisosasto?
Ei meillä sellaista ole. Onko kyse kiusantekijästä?
Paras tapa kohdata kiusantekijä on kertoa jollekulle.
Heti. He kukoistavat hiljaisuudessa.
Kerro opettajalle. Tai parempaa, kerro rehtorille.
Minulla on tarinalle jatkoa, mutta varoitan,
että se käy jännittäväksi.
Akrobaatti sitoi hitaasti kiiltävän, valkoisen huivinsa -
miehensä ranteeseen.
Onnea tuomaan, rakas.
Sitten hän antoi tälle maailman suurimman halauksen.
Rutistus oli niin kova, että miehestä tuntui kuin ilma karkaisi ulos.
Niinpä he valmistautuivat -
vaarallisimpaan temppuun, jonka olivat koskaan tehneet.
Kahlekuninkaan oli jotenkin paettava kahleista ja päästävä häkistä -
voidakseen yrittää pelastaa vaimonsa 12 sekunnissa.
Muuten nainen räjähtäisi kappaleiksi!
Heti kun lanka syttyi, akrobaatti heilahti ilmaan.
Yksi sekunti, kaksi sekuntia. Yleisö pidätti hengitystään.
Hän heilui yhä korkeammalla haiden ja terävien esineiden yllä!
Kolme sekuntia, neljä sekuntia.
Paha sisar katsoi iloiten.
Viisi sekuntia, kuusi sekuntia.
Kahlekuningas saattoi vain tuijottaa vaimoaan -
yrittäessään päästä kahleistaan tietäen, että pienikin virhe tarkoittaisi,
että hän menettäisi vaimonsa ja lapsensa.
Seitsemän sekuntia, ja yhtäkkiä -
nainen päästi irti!
Kahlekuningas kurotti massiivisen kätensä ottaakseen vaimonsa ja lapsensa kiinni.
Kahdeksan sekuntia! -En voi katsoa.
Yhdeksän sekuntia! Kymmenen sekuntia!
Ja…
Yksitoista sekuntia! Mies otti dynamiitin ja viskasi sen kauas!
Hurraa! Tällä tarinalla olikin onnellinen loppu.
Ei.
Ei sillä ole.
Ei! Oliko nainen kunnossa? Selvisikö hän?
Hän mursi jokaisen luun kehossaan -
paitsi luut pienten sormiensa päissä.
Hän eli tarpeeksi kauan synnyttääkseen lapsen,
mutta se vei liikaa voimia.
Rakasta tytärtämme.
Rakasta tytärtämme koko sydämelläsi.
Hän on kaikki, mitä halusimme.
Sitten hän kuoli.
Sitten -
tilanne paheni.
Mitä? Vielä pahemmaksiko?
Valitettavasti.
Kahlekuningas oli niin kiltti,
ettei hän yhtään osannut syyttää pahaa siskopuolta tapahtuneesta.
Mies pyysi naista muuttamaan kotiinsa ja huolehtimaan tyttärestään.
Ei, älä nyt saman katon alle pyydä.
Täti oli julma pikkutytölle.
Hän pakotti siivoamaan koko päivän. Hän huusi:
"Luuttua lattia, niin olen mukava!"
Kun tyttö sai lattian luututtua, täti oli sitäkin julmempi.
Tämä olikin kauhea huijari!
Inhoan huijareita!
Hän oli sitä salaa. Kahlekuningas ei koskaan epäillyt mitään.
Tyttöraukka varttui mitä ilkeimmän, julmimman -
ja kauheimman tädin kasvattamana!
Soitetaan poliisit!
Rouva Phelps,
se on vain tarina.
Mitä?
Niin tietenkin.
Tarina.
Teit siitä vain niin todentuntuisen.
Mielesi, Matilda.
Vanhempasi pitävät sinua varmasti lottovoittona.
Kyllä, niin pitävät.
He sanovat niin jatkuvasti. He itse asiassa sanovat:
"Olemme ylpeitä sinusta. Olet kuin voittaisi…"
Minun on parempi mennä.
Kuin olisi lotossa voittanut!
Mitä?
Minäkö?
Ei, sinä olet kuin söisi jonkun räkää.
Kuin voittaisi räkäkisassa, poika.
Olen tyttö.
Miten, Harry? -Muistatko sen lihaksikkaan idiootin?
Hänellä olikin paljon lihaksikkaita ystäviä.
Ämpäreittäin rahaa.
Jokainen halusi luksusauton.
Minulla oli vain vanhoja kaaroja, 160 000 kilometriä mittarissa.
Tein kuten kuka tahansa kunnon liikemies.
Mitä?
Ostin poran.
Kiinnitin sen mittariin ja porasin vastapäivään.
Vähensin jokaisen auton mittarilukemaa.
Myin ne niille lihaskimppujästeille, ja siitä tuloksena…
Rahaa!
Huiputit heitä!
Mitä?
Huiputit heitä. Se ei ollut oikein. Olet vain huijari!
Tuo pikku porsas!
Ne kirjat tuon aiheuttavat, Harry. Ne kirjat ja tarinat.
Niinkö?
Kirjat, vai?
Tiedätkö, mitä teen huomenna? Menen sinne kirjastoon -
ja käsken sitä eukkoa olla päästämättä sinua enää sinne.
Mitä?
Olet aina työntämässä nokkaasi muiden asioihin.
Senkin ilkeä pikku riiviö!
Sinä iltana kahlekuninkaan tytär itki itsensä uneen.
Hän ei koskaan kertonut pahan tätipuolensa kiusaavan.
Hän ei halunnut lisätä isänsä tuskaa.
Se vain teki naisesta entistä julmemman,
kunnes eräänä päivänä hän sekosi.
Olet aina työntämässä nokkaasi muiden asioihin!
Senkin ilkeä pikku riiviö!
Täti heitti tytön kylmään,
pimeään ja pölyiseen kellariin, lukitsi oven ja lähti ulos.
Mutta sinä iltana kahlekuningas tulikin kotiin aiemmin,
ja kun hän kuuli tyttärensä itkun äänen,
hän mursi oven auki.
Et saa itkeä
Pienoinen
Voi, et saa
Kuivaathan kyyneleesi pois
Pienoinen, jäit yksin
Sen voitko
Anteeksi antaa?
Et itkeä saa
Enää ei kukaan sua satuttaa voi Ei enää pelättävää
Olen tässä
Olenko ollut niin murheeni murtama,
että unohdin tärkeimmän asian?
Rakastan sinua, tyttäreni.
Vietän lopun elämäni korvatakseni kaiken sinulle.
Ethän itke, isä
Hyvin voin, isä
Hyvin voin Noin, pyyhitään pois kyyneleet
Jäit yksin
Anteeksi anna
Sen voitko anteeksi antaa?
Halunnut en huolestuttaa
Voi isä, et saa -Et itkeä saa
Jos tähän jäät, en pelkää mitään -Ei voi satuttaa
Mua satuttaa ei voi -Ei pelättävää
Olet tässä -Olen tässä
Mutta kun pieni tyttö nukkui,
kahlekuningas alkoi ajatella pahaa siskopuolta.
Suuri raivo kasvoi hänen sydämessään!
Tämä demoni, hirviö.
Hänkö kiusaa lapsia?
Tädin julmuuden epäreiluus kieppui miehen sisällä.
Se pyöri pyörimistään suureksi raivon myrskyksi,
jota hänen mielensä ei voinut enää hallita.
Se oli viimeinen kerta, kun tyttö näki hänet.
Isä ei koskaan enää palannut kotiin.
Osaatko telekinepsismiä?
Siihen tarvitaan suuret aivot.
Ne pursuavat ulos silmistä, ja asioita voi liikuttaa mielensä avulla.
VOITTAJA 1
Matilda.
Tämä on sinulle.
Kiitos.
Matilda, ole hyvä.
EI!
Eikö olekin upea päivä, ystäväni?
Lavender, mitä on tekeillä? -Olet sankari.
Tässä, Matilda.
Munaa ja krassia, Stephanie. Oikeastiko?
Sankariko?
Niin. Johdat vallankumousta.
Mitä vallankumousta? -Sanoit "ei" Trunchbullille.
Kukaan ei ole tehnyt niin aiemmin.
Johdat vallankumousta.
Sanoit "ei" Trunchbullille. Kukaan ei ole tehnyt niin aiemmin.
Pidetäänkö hauskaa?
Joo!
Hauskaako?
Sanoitko "hauskaa"?
Tehtävämme ei ole tehdä asioista hauskoja.
Tehtävämme ei ole rohkaista tai kasvattaa.
Meidän on muserrettava heitä,
kunnes rimpuilu loppuu.
No, minä… En usko, että… En usko, että se on…
Luu-luuletko, Jenny, että kukaan vä-välittää?
Tämä luokka on täynnä kapinallisia.
He tarvitsevat oikean oppitunnin.
Tuokaa liikuntavaatteenne ja vaihtakaa matkalla.
Näetkös, Jenny,
jotta lasta voi opettaa, hänet pitää -
ensin murtaa.
Tää koulu alkanut on haista
Vaiti, toukka, kun minä puhun! Voimakas tuo lemu on
Vain tarkkanenäisin sen haistaa Helposti sen tunnistaa
Odööri on kapinoinnin Vastarinta lemuaa
Ja vannon, että rehtorinne
Kehnon riidankylvön ehdottoman
Perin juurin loukkaavana kokee
Voi lemun leviämisen nyt estää
Rääkki fyysinen
Se jyvät akanoista erottelee
Tulkaahan, madot.
Minä jatkan tästä, Jenny!
Voi kapinan haistaa Se hiessä kun on
Kunnon rääkki teitä oottaa
Ja ei aikaakaan, kun haistaa nyt jo saan
Tuota löyhkää provosoivaa
Ei oikein oo, jos kersa liiaks versoo
Pitää katkoo turhat oksat pois
Ja tulee lierosta kiero
Jos multaan se jää
Se sieltä revitään
Tuo kapinan löyhkä ja lehahdus sen
Haiskahdus finninaaman uhmaa
Tuo lemahdus kaunaa Se odöörin nenään jo toi
Niin haisee anarkian huuma
Demonit me kuriin saamme
Maitohapoille ne paamme
Vie pahan pois pauloistaan
Vain tuplatahti kuria
AGATHA 0 - TOUKAT 0
Kuria, kuria Ei lapsia saa paapoa
Nuo kääpiöt vain juonivat Ja supattavat tunnilla
On ähinää ja kuhinaa Ja aivan liikaa puhutaan
Se, mitä tarvitaan, on lisää kuria
Nyt täytyy alkaa vaatia jo rajoja ja kuria
Vastustella viekkaasti Versoilevaa vastarintaa
Turha sääliin vedota Ja aikaa siihen tuhlata
Kun tarvitaan vain kuria!
Nuo virnuilevat vinkujat Supattavat sylkijät
Pitää päästä WC:seen Jos poistut, paan vartaaseen
Ei mysteeri oo masteroida luokkahuonetta
Vain tujaus kuria, kuria, kuria!
Voi kapinan haistaa ja niskuroinnin
Ja tuoksun teinin vehkeilevän
Tuo kapinan löyhkä kuin oksennus on
Niin haisee moraalinsa löyhä…
Mikä mestari! Agatha Trunchbull on tehnyt sen taas!
Mikä urheilija, mikä voittaja!
Jos lapseton maailma oisi
Sulje silmäs ja nää
Oi mieti, silmät kiinni Ois maailma tuo tyyni
Kuin kelluva jää
Ja nyt kuvittele pikku mökki
Ja mökissä asustelee
Yks kääpiö Ben, sirkusmaahinen
Joka taikapeiliin katselee
Ja sanoo Hevoset varkailta suojaa
Viedä pois ei niitä saa
Ja jos löydät sun ties, polun varrella
Mies laulaa ihahaa
Ihahaa…
Hän on hullu.
Ahaa!
Ja niin kuin sanoinkin
Nuo lierot tunkee uniinkin
Onko kauheempaa näkyä olemassa?
Onko hirveempää hajua kuin se
Kun kapinan haistaa?
Ja niskuroinnin
Voi vikuroinnin melkein maistaa
Tuo kapinan löyhkä
Kuin oksennus on
AGATHA 1 000 - TOUKAT 0
Enkä lepää ennen kuin on lyöty
Nuo kurjat kapinalliset
Ja jumalainen hikirääkki
Lemun huuhtonut on jo
Pois!
Tulepa pois sieltä.
Tämä ei ole opettamista!
Tämä on julmuutta.
Julmuuttako? No, totta kai on.
Menehän sinne.
Puhuithan hauskasta.
Mutta ei tämä ole hauskaa!
Neiti Honey, olette säälittävä.
Olette heikko.
Olette märkä.
Olette itse asiassa -
kiemurteleva pikku…
Vesilisko.
Sinä!
Ei! Mitä? Minäkö?
Ei, en tehnyt sitä. Ei!
Älä vedä korvista!
Olen huomannut, neiti Honey,
vuosien kokeiden saatossa,
etteivät pikkupoikien korvat noin vain irtoa!
Ne venyvät.
Älä!
Jätä hänet rauhaan,
sinä tyhmä ja kauhea kiusaaja!
Miten kehtaat?
Et ole sopiva tähän kouluun.
Olet paha.
Murskaan sinut. Tallaan littanaksi.
Leikkelen sinut osiin, rouvaseni.
Sä mietitkö koskaan niin kuin mä
Et kun sanon punainen Siis se väri
Ei tietää voi minkälainen punainen Muiden punainen on
Onko sama kuin minulla on?
Ja jos matkaamme ajassamme valonnopeudella
Miten valoa on, jos valo voi kulkea
meistä pois valonnopeudella
Mikä on loogista Yritän sanoa
Että mietin vaan
Oonkohan sisällä pään erilainen Kuin kaikki mun kaverit on?
Kun vastaukset putkahtelee mulle mieleen
Ja tarinat, jotka vain jotenkin tiedän
Ja kun kaikki vaan huutaa Kuin huuto ois hauskaa
Tuo huuto on päässäni järkyttävää
Voi kun ne lopettais, mun isä ja äiti
Ja TV, sais tarinat hetkeksi pois
Ja anteeksi, selittää tätä en voi
Tulee melusta vihaa, ja se valoa soi
Polte yleensä sammuu mun sisältäni
Tänään käynyt ei niin Kaikki huutaa, on kuumaa
Ja mun sydän hakkaa
Ja silmissä polttaa
Ja äkkiä kaikki on Kaikki vain on
Hiljaa
On hiljaista mutta ei mykkää
Sillä tavalla hiljaa
Että kuulla voi kirjan sivun kääntyvän
Askelten tiellä pysähtyvän
Hiljaa
On hiljaista mutta ei mykkää
Mukavasti vain hiljaa
Niin kuin silloin Kun sängyssä saa retkottaa
Sydämen syke korvissa vaan
Ja vaikka ihmiset näänkin
Kuunteletko, senkin… -Ja heidän suut liikkuu
Idiootti, kuvottava… -Ja sanoja syntyy
Ne ei mua saavuttaa voi
Kaikki on hiljaa
Ja lämmin on
Purjehdin…
…sinä kuvottava verimato.
Tyyneen myrskynsilmään
Tämä on kapinasi loppu.
Loikit läpi Hadeksen porttien.
Kuulitko? Revin sinut kappaleiksi.
…kauhea, kuvottava, inhottava, oksettava…
Kuka tuon teki?
Oletteko kunnossa, neiti Trunchbull?
Luoja, vesilisko!
Se on… Se on housuissani!
Se on housuissani!
Minulla on vesilisko housuissani!
Vai niin. Sepä oli outoa.
No niin, palatkaapa tunnille.
Ja pyydän, pysykää poissa ongelmista lopun päivää.
Matilda.
Näytän sinulle jotain.
Katso, neiti Honey.
Matilda, jos neiti Trunchbull näkee…
Katso. Pyydän.
Mennään ennen kuin… -Odota.
Liikutin sitä silmilläni.
Olenko outo?
Maistuisiko sinulle kuppi teetä?
Ei sinne, tänne päin.
Mitä luulet sen olevan, tämä minun silmäjuttuni?
No, miltä se tuntui?
Se tuntui sihinältä.
Sihinää, vai?
Ei pahaa sihisemistä vaan hyvää.
Hyvää sihinää.
No, mietitäänpä.
En ole asiantuntija. Sihinäasiantuntijoita ei taida ollakaan.
Luulen, että se liittyy jotenkin sinun uskomattomaan mieleesi.
Tarkoitatko, että pääni on liian pieni aivoilleni.
Niidenkö pitää pursuta silmistäni ulos?
Niin. Sitä juuri tarkoitan.
Perillä ollaan.
Missä me olemme?
Aikamoista. Opettajille maksetaan tosi huonosti.
Niin itse asiassa maksetaankin, mutta olen vielä köyhempi kuin useimmat.
Isäni nimittäin kuoli, kun olin nuori.
Magnus oli hänen nimensä. Hän oli mukava.
Mutta hänen kuoltuaan -
tädistäni tuli laillinen huoltajani.
Hän oli niin julma ja ilkeä, että et osaa kuvitellakaan.
Sitten kun minusta tuli opettaja, hän antoi minulle laskun.
Hän oli kirjannut muistiin joka teepussin, sähkölaskun ja paputölkin.
Minun piti tehdä sopimus, jossa lupaan maksaa kaiken takaisin.
Niinkö?
Hän näytti asiakirjaakin, jossa luki isäni antaneen talonsa hänelle.
Tekikö hän oikeasti niin? Magnus siis.
Antoiko hän talonsa tädillesi?
No, olen aina ollut epäileväinen siitä.
Täti sanoi kuoleman olleen onnettomuus, mutta…
Uskot, että hän tappoi isäsi!
No, en voi olla varma.
Tiedän vain, että vuodet sen naisen kiusaamana tekivät minusta -
säälittävän.
Sitten kerran löysin vanhan vajan.
Rakastuin siihen.
Rukoilin omistajaa, että saisin muuttaa siihen.
Hän piti minua hulluna,
mutta hän suostui, ja…
Siksi asut täällä.
Tää katto mua sateella suojaa
Tää ovi mua suojaa kylmältä
Omilla jaloillain täällä seistä voin
Tunnit saan suunnitella mä tässä
Tuohon tyynyyn painan iltaisin mun pään
Pöydän ääreen istumaan meen
Ja saan juoda mun teen
Tää vähän on, mut täydellinen tää on
Tää vähän on, mut täydellinen
Mutta hänellä on isäsi talo. Hänellä on kaikki sinulle kuuluva.
Seiniin kiinnitän kauneimmat kuvat
Ikkunasta katsella saan maisemaa
Lampun valossa luen
Ja oon onnellinen
Ja vaikka kylmää on, niin pelkää en
Vaikka talvi myrskyää
Lämmittää mua liesi pieni tää
Ja täällä oon mä kaikkein mieluiten
Tää vähän on, mut täydellinen tää on
Tää koti suojaa
Se mua suojaa
Tää vähän on, mut täydellinen tää on
Koti suojaa
Mua suojaa
Tää vähän on, mut täydellinen
Et saa -Vaikka synkkää on
Voi et saa itkeä, pienoinen -Niin pelkää en
Vaikka kuinka myrskyää
Voi et saa -Lämmittää mua
Pyyhitään pois kyyneleet -Liesi pieni tää
Jäit yksin, sen voitko… -Olkoon vaikka kuinka kylmää
…anteeksi antaa? -Huomaa sitä en
Tiedän, tein väärin -Tiedän, mitä tarvitsen
Se täällä on
Tää vähän on, mut täydellinen tää on
Tää vähän on, mut täydellinen
Tää on
Mistä sait tämän huivin?
Se oli isäni.
Äiti antoi sen hänelle ennen kuolemaansa.
Hän oli… -Akrobaatti.
Kyllä, se hän oli. Hän… Miten sinä…
Ja isäni oli kahle… -Kahlekuningas.
Matilda, mistä tiedät sen?
He olivat siis sinun vanhempasi.
Mitä? Ketkä?
Tarinani ihmiset. Luulin keksineeni sen. Se onkin totta!
Se kertookin sinusta! Neiti Honey, kuka on tätisi?
No, itse asiassa, hän on tätipuoleni.
Neiti Trunchbull!
Sopimus on sopimus on sopimus.
Matilda.
Kuuntele minua!
Unohda tämä kaikki! Sinun pitää olla varovainen.
Neiti Trunchbullia on nöyryytetty. Hän pystyy kauheisiin asioihin.
En pelkää häntä.
Kannattaa. Hän on vaarallinen.
Niin olen minäkin.
"Rikas", hän sanoi.
"Karhuja", hän sanoi.
"Olen nero", hän sanoi. -Mitä nyt?
Pakkaa! Lähdemme Espanjaan.
Espanjaanko? Miksi?
Muistatko ne isot tyhmät lihaskimput,
joille ääliöisäsi myi vanhat romut?
Älähän nyt…
He olivatkin mafiamiehiä -
eivätkä niin tyhmiä sittenkään!
Sain vuorokauden aikaa palauttaa rahat,
mutta joku tuhlasi ne jo.
Haen passeja huomenna. Haen sinut koulusta.
Entä neiti Phelps, Lavender, Nigel ja Amanda?
Entä neiti Honey? -Unohda heidät!
Huomisen jälkeen et näe heitä enää!
MENIN KIRJAMESSUILLE MITÄ SEURAAVAKSI TAPAHTUU?!
ANTEEKSI ROUVA PHELPS
KAIKKI TARINAT EIVÄT EHKÄ LOPU ONNELLISESTI
Eilen metsässä tehtiin ilkivaltaa.
Nyt olette nähneet seuraukset.
Jos rikotte leluni, rikon teidän lelunne.
Neiti Honeyn luokka, ruokalaan, nyt.
Tulkaahan. Kyllä se siitä.
Lapset.
Miten voin olla rehtorinne,
jos en saa teitä kauhusta kankeaksi?
Jos pienimmät eivät pissaa housuihinsa, kun kävelen huoneeseen,
tunnen epäonnistuvani opettajana.
Joten…
Tänään meillä on tavauskoe.
Jokainen lapsi, jolla on yksikään vastaus väärin,
joutuu Kirskuun.
Ette voi tehdä niin!
Ai niinkö? Miksi en?
Eilisen -
pienen tapauksen vuoksiko?
No, tässä on yllätys-Kirsku.
Sinä!
Tavaapa… Odotapas…
"Vesilisko".
V-E-S-I-L-I-S-K-O. Vesilisko.
Mitä? Miten tiedät sen?
Neiti Honey opetti. Hän osaa opettaa hyvin.
Hölynpölyä! Neiti Honey on aivan liian pehmeä ja mukava -
ollakseen hyvä missään!
Sinä!
Tavaa se asia, joita te kaikki olette.
Tavaa "kapinoiva".
Kuvottava. K-A-P-I -
N-O-I-V-A. Kapinoiva.
Sinä huijaat, lettipää!
Ei hän huijaa! Hän vain tavasi sanan.
Opetin ystävällisyyttä ja kärsivällisyyttä.
Miten kehtaat tuoda nuo sanat luokkaani!
Sinä. Räkänaama.
Seiso ja tavaa -
"amtsellakamanialseptrikolistimoosis".
Eihän se ole edes sana.
Tavaa tai mene Kirskuun. Osa kirjaimista ei sitten äänny.
A.
M.
T.
S.
E.
L.
A.
Voi ei…
K.
Valitan, siinä oli hiljainen V.
Menet Kirskuun!
Kissa!
K-I-P-S-A. Kissa.
Tavasin väärin. Pistä minutkin Kirskuun.
Mitä? -Koira.
K-U-O-R-A. Koira. Laita minutkin.
Pöytä. X-A-B-F-Y. Laita minutkin.
Et voi laittaa kaikkia Kirskuun. Banaani. G-T-A-A-B-L…
Lopettakaa!
Olen ollut ahkera!
Kirsku jokaiselle teistä!
Alas!
Nyt, kun kokeemme on ohi,
voin sanoa, että jokainen teistä reputti.
Tässä maailmassa on nimittäin voittajia ja häviäjiä, lapset.
Ja minä olen…
Liitu!
Katsokaa. Liitu!
"Agatha.
Tämä on Magnus.
Anna Jennylleni -
takaisin hänen talonsa."
Kuka tuota tekee? Kuka? Kertokaa heti.
Ei sitä kukaan tee. Se on aave!
"Sitten saat lähteä."
Voi ei…
"Muuten minä -
hoitelen sinut -
kuin sinä hoitelit minut!"
Olenko muka idiootti?
Tuo oli vain halpa temppu, jollaisia Magnus teki!
Et voi satuttaa minua.
Minä satutan sinua!
Ei!
Ei.
Ei se voi olla Magnus. Ei voi.
Katso! Matilda.
Näetkö? En ole menossa mihinkään!
Voi ei. Lopeta.
Mitä sinä teet hiuksilleni?
Saparoletit! Ei!
Ei!
Inhoan saparolettejä!
Lopeta! Käsken sinua!
Päästä minut alas!
Päästä!
Se on ohi. Tämä on minun kouluni nyt.
Juokse.
Ikinä ei enää kiusata mua voi
Ikinä ei voi mun vapautta riistää
Eikä unhoon taistelumme jää
Oikeudesta olla pikkuisen tuhma
Ikinä en Kirskuun jää vangiksi
Ikinä en tule kiusatuksi
Ikinä en epäile mä
Kun äitini mielestä ihme oon
Jee!
Ikinä en jää mä telkien taa
Ikinä en, koska viimein noustaan
Me kapinoimaan Kapinoidaan kaikesta
On iskulauseita On iskulauluja
Me noustaan kapinoimaan Kapinamme kestää voi
Vielä Trunchbull maksaa saa Me kapinoidaan
Me noustaan kapinoimaan Kapinoidaan kaikesta
On iskulauseita On iskulauluja
Me noustaan kapinoimaan Kapinamme kestää voi
Vielä Trunchbull maksaa saa Me kapinoidaan
Tää lauma aikoo karjua!
Sä lätkämailaa voit käyttää miekkana
Ikinä ei voi meitä sortaa
Löydetään liidut piilostaan
Ja niillä seinät sotketaan
Seinät sotketaan
Me kapinassa kaikki ollaan!
Voidaan L-U-kee miten vaan
Monta väärää onkin jo oikea!
Kaikki hei! T-U-H-M-Ä!
Ihan vaan pikkuisen tuhmaa!
Enää varpaat ei jää viivan taa
Kun ei totella me ollenkaan Niin ei meille mitään Trunchbull nyt voi
Moukarinsa hän voi T-U-N-Kee Meitä heikoiksi luulla saatoit
Että murskata vain meidät voit Mutta nyt susta me saimme voiton
Paluuta ole ei koska tää on
K-A-P-I-N-A -Kaikesta!
Isku L-A-U -Lauseita!
Isku L-A-U -Lauluja!
Kestää K-A-P-I-N-A-M-M-E
Sulle E-V-V-K vaan Me kapinoidaan
Me noustaan kapinoimaan Kapinoidaan kaikesta
On iskulauseita On iskulauluja
Me noustaan kapinoimaan Kapinamme kestää voi
Sulle E-V-V-K vaan
Nyt vaan!
Me noustaan kapinoimaan Kapinoidaan kaikesta
On iskulauseita On iskulauluja
Me noustaan kapinoimaan Kapinamme kestää voi
Sulle E-V-V-K vaan Me kapinoidaan!
WORMWOODIN AUTOT
Tulehan! Pitää mennä, poika. Myöhästymme pian!
Hän on… Mennä mihin?
Muutamme Espanjaan. Lento lähtee 40 minuutin päästä.
Hei!
Sanohan jäähyväiset!
Ei, Matilda. Et voi.
Ei! -Älä jätä meitä.
Pyydän. -Ei, Matilda.
Minä en päätä siitä.
VALLANKUMOUS
Kiitos.
Tule jo.
Vauhtia nyt.
No niin, sisään siitä. -Mihin istun?
Se voi mennä taakse tahmeine sormineen.
Ei poikaa voi laittaa taakse.
Antakaa hänen jäädä luokseni.
Herra Wormwood, otan hänet mielelläni.
Anteeksi kuinka?
Jos hän haluaa jäädä luokseni.
Huolehtisin hänestä rakkaudella ja kunnioittaen…
Se ei maksa teille mitään.
Pitäisitkö siitä?
Hetkinen! -Harry!
Haluatko, että jätämme tyttäremme luoksesi?
Miksi juuri kutsuit minua?
Myöhästymme koneesta!
Kutsuitko minua juuri tyttäreksesi?
Jos hän haluaa sitä.
No? Haluatko sitä?
Haluatko jäädä tänne neiti Honeyn luo?
Kyllä.
Minä… Kyllä haluan.
Ja sinäkö haluat huolehtia tytöstä?
Kyllä, haluan.
Tilaa on toki aika vähän.
Joo.
Hyvä on sitten.
Käy se.
Kiitos.
Harry!
Tule jo!
Hän teki sen.
Mahtavaa. No niin.
Hip, hip! -Hurraa!
Aina uskoin sen
Mun tarinaa muuttaa voisi en Se menee vain niin
Mä tietä löytänyt en
En nähnyt taakse pilvien
Mä niihin jäin kii
Mut silmät kun sain aukeemaan
Niin taivaalla hohteen
Näin sinisen, sokaisevan
Ja vierelläin sun seisovan
Hiljaa, mut rohkeesti niin
Sä käteeni tartuit kii
Uskonut mä en
-Et ikinä löytää voisin sen
Ikinä löytää voisin sen -Mä kehen luottaisin
Ja siksi uskoinkin
Siksi uskoinkin -Et kaikesta selviytyisin
Että aina yksin olisin -Kai yksinkin
Mut silmät kun sain aukeemaan
Niin taivaalla hohteen näin
Sinisen, sokaisevan -Sokaisevan
Ja sun vierelläin seisovan
Hiljaa, mut rohkeesti niin
Sä käteeni tartuit kii
MURSKALAN KOULU
Olit vain kanssani -Vasemmalle.
ISO YSTÄVÄLLINEN KOULU
Hienoa! -Hiljaa mut rohkeasti niin
Mun tarinaan kirjoitit juonen uuden
Kaikki pelkoni sait kohtaamaan
Jos horjun, sä oot tukeni
REHTORI
Myrskytkin sait laantumaan -Kaikki pelkoni
Kun pidit kädestä kii
Pidit mua kädestä kii
Ja raivasit esteet pois -Raivasit esteet
Ymmärsin
Että mitä vaan mä olla voisin
Tartuit mua kädestä kiinni
Olit vaan kanssani -Toivon vain
Hiljaa, mut rohkeesti niin
Mun tarinaan kirjoitit juonen uuden
Tartuit mua kädestä kii
Olit vaan kanssani
Hiljaa, mut rohkeesti niin
Mun tarinaan kirjoitit juonen uuden
Tartuit mua
Kädestä kii
MATILDA: MUSIKAALI
Tekstitys: Laura Juka