Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
AKO ŽELITE PROMIJENITI SVIJET,
TREBA VAM
MALO ČUDO
Za mamicu ja sam čudesna
Za tatu svog baš sam super sladak lik
Ja sam princeza
A ja sam princ
Mamici sam svojoj glavni miljenik
Za tatu svog baš sam jako hrabar vojnik
Nitko nije opak kao ja
Je l' ti tata rek'o ?
Jednom kad narastem
Ja ću biti vojnik
Zveknem te u nos !
Daj još jednu fotku Našeg sina i tih okica pametnih
Znam da ne smijem reć' Al' stvarno slađa je od svih
-Zavodnik -Beba mamu gleda
Ne bljuckaj po braci
-Smij se mami -Moja maca
-Cucla prst -Dudu baca
Vidi što već zna
Mnogo za dan-dva
Već sad je jasno Da ta naša beba posebna je sva
Divna je
-Ona -Sve razumije
Pogled taj pameti je znak
Ma, genije je možda čak
Za mamicu ja sam čudesna Od rođenja već jasno je k'o dan
Onog trena kad je prerezana pupčana nit
Mama zna da sam baš ja od svih čudesnija
Za mamicu ja sam čudesna
I skroz sam sjajna A i bajna i sva dražesna
I da si zahtjevna Priznat ćeš da sam posebna
Jer nitko nije čudesan, baš čudesan
Baš čudesan, baš čudesan k'o ja
Dijete?
Neću roditi dijete. Odakle vam to?
Neću to slušati. Svašta.
Ali rodit ćete.
Zar ste poludjeli?
Gđo Papričić, imate trudove.
Nemam. Trudove imaju trudne žene
koje trebaju roditi dijete!
Rodit ću šugavo dijete!
Život nov kad dolazi na svijet
To šansa je za ljudski rod
Taj nevin stvor, on još je platno prazno
Neiskvareni um
Neotvoreni cvijet
Život nov je od početka izuzetan
Za njega samo svemir Može skovat' jasan plan
Uvijek posebna je to
Stvar
Jer taj svaki život nov
Svaki dar taj
Baš je čudesan
Čudesan
Što?
Curica.
Što? Moj sin je curica?
Vaša kći je curica.
Ali tu su baloni.
Na balonima piše „dečko”.
G. Papričiću, vaša je žena rodila lijepu
i zdravu djevojčicu. Savršenu.
To je divna vijest.
Zašto blamaža uvijek snađe baš fin narod ?
Redom časne građane
K'o ti i ja
Nismo ništa skrivili
Pa zašto smo sad kažnjeni ?
-Ta užasna -Čudesna
-Slinava -Čudesna
Gadna, ružna stvar
Ta mala ima neki kvar, to znam
Baš je čudesna
Za mamicu ja sam čudesna Od rođenja već jasno je k'o dan
Onog trena kad je prerezana pupčana nit
Mama zna da sam baš ja od svih čudesnija
Za mamicu ja sam čudesna
Skroz sam sjajna, a i bajna i sva dražesna
I da si zahtjevna Priznat ćeš da sam posebna
Jer nitko nije čudesan, baš čudesan k'o…
MATILDA: MJUZIKL
Za mamicu ja sam mali tvor smrdljivi
Za tatu svog ja sam šljam
Za mamicu ja sam davež neopisivi
Nju zbog mene neprestano je sram
Za tatu svog ja bih trebala začepit'
Nitko neće drsku voljet' me
Mama kaže da bi me trebalo ukrotit'
Tata kaže nek' više gledam TV
Sve u redu, Matilda?
Da, gđo Knez. Hvala.
Uskoro moram zatvoriti.
O, da.
Ali tek morate pospremiti?
„Uskoro” zapravo znači „odmah”.
Već sam pospremila.
Nisam te htjela ometati.
Ali tvoji roditelji sigurno žele da dođeš kući.
Da, vole kad sam kod kuće.
Jako me vole kod kuće.
Ne! Pa to je katastrofa, Hrvoje!
Zaboravili smo to poslati u školu!
Ide u školu. Zar ne, dečko?
Ja sam curica. I nikad nisam išla u školu.
-Otkud ti knjige? -Iz knjižnice.
Ondje drže knjige?
Pa ti si stvarno idiot!
Tko, ja? Moram voditi posao,
ne paziti na derišta.
Još i plaćam sve tvoje dugove.
Moje dugove?
Da, tvoje! Zar ne vidiš?
Okovani smo dužničkim lancima!
A ti očekuješ da se izvučem kao da sam
neki vražji eskapist!
Eskapist, je li? Ja se brinem o kućanstvu.
I spremam gotova jela.
Hej?
-Tko je sad to? -Htjela sam ti reći.
Došao je školski inspektor s nekom drocom.
Što ćemo učiniti?
Znate,
dr. Martin Luther King rekao je: „Laž svi vide.”
Da, lagat ćemo da se izvučemo.
Kako liječnik kaže.
Da, školovanje kod kuće.
Tako ga školujemo.
Vlada pomama za tim.
Znate, kao poslovni čovjek i poduzetnik
razumijem što je pomama.
Dobro.
A kakvo obrazovanje ovdje dobiva?
Pa, ja predajem šminkanje, a Hrvoje zavarivanje.
Matilda, zar ne?
Gđica Slatkić.
Znači, školuješ se kod kuće?
Možda bi se htjela školovati u školi?
Nastava je već počela,
ali još jedna djevojčica kasni.
Možeš joj se pridružiti.
Kako je to?
Ići u školu.
Katkad može biti zahtjevno.
Ali, vjeruj, u mom je razredu zabavno.
Predajem povijest, glazbu, književnost…
Književnost! Znači, knjige?
Ima mnogo knjiga u školi i pune su priča.
I učit ćeš i kako ih pisati.
Kako ti to zvuči?
Dobro, gledajte. Riješit ću to.
Moram ići.
Jednom davno
živjela je djevojčica
koja je bila zatočena.
Nevjerojatno!
Kako se usuđuju tako mi se obraćati?
Kaznit će me zbog tebe!
Nisam ja kriva.
Niste me slali u školu.
Sad ćeš ići u školu, i to kod gđice Grozobrad.
Grozobrad?
Agata Grozobrad iz Vile Drobilice.
Velika, snažna i zastrašujuća žena.
Bila je bacačica kladiva na Olimpijskima.
Znaš što sam učinio?
Nazvao sam je i rekao joj
da si pokvarena i neposlušna mala zlica.
Ne!
Jedva čeka da te upozna!
Nije pošteno!
Nije u redu!
Dobit ćeš svoje. Uništavaš nas!
Da, ogavno malo čudovište!
Ivica i Marica zapeli su u šumi
Izgubili se, znamo sve
Da snađe ih zlo skroz je logično to
Jer bajka je za njih i ne mogu iz nje
Nevine žrtve svoje priče
A Romeo i Julija
To zapisano je davno u zvijezdama
Da sudbina, ali i dašak gluposti
Presudit će toj slavnoj i tužnoj ljubavi
A često svršeci su previše sjetni
Nek' promjene ih tako da budu sretni
Ponekad treba znat' svoju volju provest'
Katkad treba bit' i pomalo zločest
Ne daj da ti tuga život krati
Nemoj samo šutjet' i trpjet' nego shvati
Ako ništa nećeš mijenjat', moraš znati
Gore će biti
To što si malen neće te spriječiti
Sigurno ćeš znati ti to vješto riješiti
Ako pustiš svima da ti budu gazde
Kao da im kažeš
BJELILO
Da je sve to okej
A nije fer
A kad nije fer
Tad preokreni sve
TONIK ZA KOSU
U taj tren kad si ljut raste sićušni bunt
Sprema se rat, evo bitka već tinja
Oluja je tu, već se valja pri dnu
A najmanji ptić sprema najveći krič
Svaki bunt
Počne kad sumnjaš u vlast
Svaki bijeg počinje s nadom u spas
Nemoj biti talac priče, iz nje bježi van
Ti ne trebaš bijes, ti sad trebaš plan
To što si malen neće te spriječiti
Sigurno ćeš znati ti to vješto riješiti
Ako pustiš svima da ti budu gazde
Zeznut ćeš sve
Ne daj da ti tuga život krati
Nemoj samo šutjet' i trpjet' nego shvati
Ako ništa nećeš mijenjat', moraš znati
To je kao da im kažeš da sve je to okej
A nije fer
A kad nije fer
Tad preokreni sve
To za mene nitko drugi ne može provest'
Zato trebam ja sad sama dići protest
Katkada treba biti i pomalo zločest
Što si mi učinio s kosom?
Zašto zelena? Je li to zbog cirkusa?
Kakvog cirkusa?
Eskapist o kojem stalno govoriš.
Ima li zelenu kosu?
Ne postoji eskapist i nisam to ja učinio.
Eskapist…
Jednom davno živio je veliki eskapist.
Bio je jako drag.
Svako bi ga dijete poželjelo za oca.
Jednog dana zaljubio se
u akrobatkinju.
VILA DROBILICA
ZABRANJENO SLINITI
Matilda?
Zdravo, gđo Knez!
Škola počinje tek za sat vremena, zar ne?
Uranila sam zato što sam uzbuđena.
Učit ćemo kako pričati priče.
A ja već imam jednu.
Osjećam kako se migolji u meni.
-Kao da želi izbiti van. -Kažeš da želi izbiti van?
Onda je moraš čim prije ispričati.
Pripremit ću limunadu.
Mogla bi biti pomalo mučna.
Matilda Papričić, bavim se pričama. Spremna sam na sve.
Jednom davno
dvoje najboljih cirkusanata na svijetu,
eskapist koji je mogao otključati baš svaki postojeći lokot
i akrobatkinja tako vješta
da je naizgled mogla letjeti,
zaljubili su se i vjenčali.
Zajedno su izvodili nevjerojatne, nikad prije viđene točke.
Ljudi su dolazili odasvud.
Kraljevi, kraljice, slavni i astronauti.
Međutim, unatoč ljubavi
i slavi, bili su tužni.
Žena je rekla: „Imamo sve što ovaj svijet može dati.
Ali ne i ono što najviše želimo.
Nemamo dijete.”
„Strpljenja, draga”,
odgovorio joj je muž. „Vrijeme je uz nas.
Čak nas i vrijeme voli.”
No nitko ne upravlja vremenom.
Vrijeme je prolazilo. Ostarjeli su, ali još su bili
bez djeteta.
Tužan i usamljen život u velikoj, praznoj kući
tjerao ih je na sve opasnije točke,
a rad je postao jedini bijeg od neizbježne žalosti u njihovu životu.
I tako su odlučili izvesti
najopasniju točku koju je svijet ikad vidio!
Zove se…
Akrobatkinja je
događaj najavila novinarima
koji su je slušali suspregnuta daha.
Zapaljenu ženu s dinamitom u kosi
bačenu u zrak
iznad morskih pasa i šiljatih bodeža…
Uhvatit će muškarac zaključan u kavezu i…
To je najopasnija točka od svih točaka na svijetu!
Ovo je naša sudbina.
Usamljen život ovamo nas je doveo.
Što se onda dogodilo?
Ne znam.
Barem ne još.
Škola počinje. Idem.
A ostatak priče?
Nastavit ću sutra.
Sutra? Ali bit ću na jezeru.
Dobro.
Želim ti ugodan dan u školi.
I čuvaj se.
Ne brinem se.
Kad je netko loš prema tebi, možeš mu to uzvratiti.
Matilda, upamti:
loše se lošim ne rješava.
Osim katkad.
Tad se loše može lošim riješiti
i to je posve u redu!
ZABRANJENO SLINITI
Je li i tebi prvi dan?
Da. Nisam zabrinuta, ali Žarac možda jest.
Hoćemo li zajedno ući?
Da. Žarac i ja možemo paziti na tebe ako se nešto…
Znaš već.
Hej, nove!
Tek mogu reći: „Ajme”
Ti si tako fina, al' bolje da odmah saznaš
Samo si crv i nemaš više kud
U svemu tu ćeš uvijek nešto fulat'
Nestat ćeš u vrtlogu
Ova te škola smlavi po hitnom postupku
I dok težak stišće jaram
Uvijek zatvor prijeti, kavez mračan
Taj crni lijes
I nema veze što se mučiš
Znaj da kazna će te snaći
I da čeka te vrući oganj
Kad začuješ zvona pakleni taj bijes
Al' dosta je kuknjave
Jer moraš znat' da svi smo mi to prošli
Da se nije lako spasit'
Dobro znam i zato toplo preporučam
Uništit će te
Ako ne dovedeš se u red
Ako plačeš, bit će duplo Biti kuš nije glupo
Vjeruj da je ekstremno mudro
Zašto?
Zašto ?
Zašto? Jeste li nas uopće čule?
Pričekajte TO, nule
Što je TO?
Tjelesni odgoj.
Grozobradina struka.
Tko ste vi?
Dežurni učenici. Vodimo vas u učionicu.
Znači, počet ćemo učiti?
Da, baš ćete učiti.
Sjajno. Ja već znam abecedu.
Ne znate abecedu dok vam je mi ne objasnimo.
Tek mogu reći: „Ajme!”
Ti si tako fina, al' Bolje da odmah saznaš
Samo si Crv I samo Čekaj, platit Ćeš svoj Dug
DŽabe sve Đacima U svemu tu ćeš uvijek Ekstremno Fulat'
Nestat ćeš u Gušilici
Ova te škola smlavi po Hitnom postupku
I dok težak stišće Jaram
Uvijek zatvor prijeti, Kavez mračan
Taj crni Lijes LJudski
I nema veze što se Mučiš
Znaj da kazna će te Naći
I da te čeka NJezin sudnji Oganj
Kad začuješ zvona Pakleni taj bijes
Ne pravi suzama loKVE
Jer moraš znat' Da svi smo to Rešeto prošli
I da se nije lako Spasit'
Školarci, dobro to znam I zato Toplo preporučam
Uništit će te ako ne dovedeš se u red
Jer ako Vrištiš, DUPLO VEća kazna Biti kuš nije glupo
Znaj da kIKSati nije mudro Škola nije partY
Zašto?
Zašto ?
Zašto?
Niste li nas čule?
Primjećujem da neki još nisu u učionici.
Ispravite to.
Imate pet sekundi da poslušate.
A, B, C, Č, Ć, D…
-Pet. -H, I, J, K…
P, R, S, Š…
-Četiri. -V, Z, Ž
-Tri. -Zašto, zašto ?
-Dva. -Latice i Matilda, brzo!
-Jedan. -Žalit ćeš TO
Da, gđica Grozobrad jako voli točnost.
Nemojte kasniti. Dođite upoznati nove prijatelje.
Ovo su Latica i Matilda.
Ako vam nešto ne bude jasno,
pitajte ostale.
Pomoći će vam. U redu?
Učiteljice!
Od onoga me boli glava.
Nikice, nije to za tebe.
U ovoj je učionici večernja škola za odrasle.
Njima je to ostalo.
Nikice? Nikice.
Nikice.
Opusti se.
Bravo.
Dobro, tko bi htio riješiti ploču?
-Ja! -Gđice Slatkić!
Matilda.
Bi li htjela?
Dakle, danas ćemo čitati.
To!
Ova je knjiga za devetogodišnjake,
ali svima vam jako dobro ide
pa mislim da možemo pokušati.
Molim vas da pročitate prvo poglavlje.
-Edo, što je poglavlje? -Odsječak priče.
Tako je, Edo.
Voljela bih da svi pročitate prvi odsječak,
nakon čega ćemo raspravljati…
Matilda, što radiš?
Pa, rješavam ploču.
Kao što ste rekli.
Mislila sam da je obrišeš.
Je li to točno?
Pa, da.
A onda sam htjela riješiti i ostatak.
Ostatak?
Znate. Primbrojeve.
Gdje je X kvadrat zbroja A i B.
Pretpostavila sam da je to dio jednadžbe.
Voliš li matematiku?
Nije loša, ali najviše volim čitati.
To je pravi praznik u glavi.
Često to radiš?
Bježiš od svega čitajući knjige?
Da. Pročitala sam ih hrpu ovaj tjedan.
Hrpu? U jednom tjednu?
Koje si knjige čitala ovaj tjedan?
Nicholas Nickleby, Jane Eyre,
Tessa D'Urberville, O miševima i ljudima,
Gospodar prstenova,
Moby Dick, Zločin i kazna
i
Mačak u čizmama.
ZABRANJEN ULAZ CRVIMA!
RAVNATELJICA
Ne budi bijedna.
Naprijed.
Stojiš kao pokisla vrba. Uđi.
Da. Oprostite.
Gđice Grozobrad, u mom je razredu
učenica koja se zove Matilda Papričić i…
Matilda Papričić, kći Hrvoja Papričića.
On je divan.
Upozorio me na derište.
Kaže da je pravi gnjavež.
Ravnateljice, ne mislim…
Ne, ne misliš.
Koji je moto ove škole?
Bambinatum est maggitum.
Bambinatum est maggitum. Djeca su crvi.
Hvala ti što si spomenula tog crva.
S vremenom ću ga uništiti. Pozdrav.
Gđice Grozobrad, vjerujem da je Matilda Papričić genijalna.
Što? Ne.
Nisam li već rekla? Ona je razbojnica.
Napamet računa ono što ja ne mogu kalkulatorom.
I pročitala je toliko knjiga!
Mislim da je moramo prebaciti u viši razred, s 11-godišnjacima.
Odmah.
A što ćemo s pravilima, Slatkićka?
Mislim da je Matilda Papričić
iznimka od pravila.
Iznimka?
Od pravila?
U mojoj školi?
Gle u moj pehar taj
Divan pehar moj, trofej blistav
Gle kako sja
Sveg' sam se odrekla Radila sve po pravilima
Zato sam najbolja bila ja
Kad nastup se bliži, važan nastup iz sna
Zar ćeš pravila ta prekršit' sva ?
Da ? Ne ja !
Kad u bijeli krug ja stanem Mijenjam li plan ?
Što ?
Kad mažem se kredom, drhti li moj dlan ?
Nimalo !
Kad se vrtim u krug, sanjarim li ja ?
Je l' mi pobjegne um tek na tren ili dva ?
Jesam li troma ili mijenjam zadan okret ?
Narušim li možda savršen pokret ?
Prigušen jesam li mijenjala svoj huk ?
A taj huk mog truda i rada je zvuk
Ni za palac, ni za prst Uvijek hitac je čvrst
Samo jedan imam cilj, bacit kladivo u vis
I čak kad trijumf bliži se
Dok traje let, let pod oblake
Opustim li se ?
Ne, ne
Uspjela je! Najbolja je!
Ako stvarno žarko želiš biti prvak
Istupit' ne sm'ješ iz kruga nikada
Najboljemu, to se zna Ne treba pažnja ili podrška
Treba znat' gdje linija je prijestupa
A sad djeca.
Dva, tri, četiri.
Ako stvarno žarko želiš
-Biti prvak -Bambinatum est maggitum
Istupit' ne sm'ješ iz kruga
Nikada
Maggitum
A ako hoćeš rezultat
Ne sm'ješ blagost i nježnost dat'
Nježnost dat'
I deriščad ta treba zauzdana bit'
Pjevaj!
Ako stvarno žarko želiš
-Biti prvak -Bambinatum est maggitum
Istupit' ne sm'ješ iz kruga
Nikada
Maggitum
Circulum est
Deus
Gloria
Sad važno pravilo čuj
Za zdravo tijelo, um i duh
Tjeraj sve u ravnu vrstu
Gubit' nemoj ruku čvrstu
Jer linija se ne sm'je nikad prijeć'
A sad izlazi.
Papričić.
Gdje si?
Želiš li čuti kako je bilo u školi?
Fuj. Radije bih jela povrće.
Službeno je. Ja sam genij!
Nesretni su dani iza mene.
Čovjek je došao u autosalon. Bio je velik.
Pravi medvjed.
I taj je medvjed htio luksuzni auto.
Divno. Ali voze li medvjedi?
Ne. Nije pravi medvjed.
Imaš li luksuzni auto?
-Dva, dečko. -Curica.
Jedan je udaren sprijeda, a drugi straga.
Samo ih moram prerezati napola,
spojiti dijelove i cakumpakum.
Tatica je uspio.
Nije ilegalno?
I zapravo pogrešno?
Što je rekao? Pogrešno?
Daj mi to.
Plodovi… Glupan!
Zar su plodovi gnjevni?
Je li? Kakvo smeće!
Nisu to pravi plodovi.
Gospođica je drska!
Nisam drska!
Ne budi drska!
Potrgat ću ovu knjigu.
-Ne! Iz knjižnice je! -Hajde.
Potrgaj je.
Evo!
A sad u krevet, knjiški crve.
Nemoj život tugom kratiti
SUPERLJEPILO
I nemoj samo šutjet' i trpjet' nego shvati
Ako ništa nećeš mijenjat', moraš znati
Gore će bit'
To što sad si malen neće te spriječit'
Sigurno ćeš znati ti to vješto riješit'
Ako pustiš svima da ti budu gazde
Kao da im kažeš da sve je to okej
A nije fer
Upamti, Matilda: loše se lošim ne ispravlja.
Tupane jedan.
„Knjiga je iz knjižnice.”
Naporni mali užas.
Gdje mi je šešir?
Evo ga, tata.
Ti, budalo.
Ali gdje joj stane? Glava joj nije veća od moje.
Boli li te to, Matilda?
Imaš toliko mozga stisnutog u glavi.
Ne. Jednostavno
stane.
Znaš li telekipnezu?
To možeš kad imaš mnogo mozga.
Curi ti iz očiju
i možeš umom pomicati stvari.
Gledaj ovo.
Nije dobro biti pametan. Ne ovdje.
Grozobrad mrzi pametnu djecu. Zbilja.
Ne služi li škola učenju?
Ovo nije škola, nego zatvor.
Budi neprimjetna.
Pogotovo pred Agatom.
Kažu da je izokrenula jednog dečka.
Folijom je oblijepio organe.
To se nije dogodilo, Blaž.
Ali od jednog sedmaša napravila je želatinu.
Uhvatila je Julija Pužića kako jede slatkiše na satu.
Podigla ga je, zavrtjela i bacila kroz prozor.
Gledaj.
Učitelji ne bacaju djecu.
Stariji vas učenici plaše.
Plaše, je li?
Plašit ćeš se kad završiš u Gušilici.
Što je Gušilica?
Grozni taj drveni lijes Zatvor postaje tvoj
Tu te čeka strah i jad
Čak da u njemu možeš sjest'
Ti bolje stoj
Jer mu pod krase čavli, to je bola stroj
Tad jeziv znak, gadnog treska zvuk
Prvo stvori mrak, onda zavlada muk
Ti želiš van Pustiš krik, stjeran si u kut
Al' ni tvoj plač Ni tvoj glas nitko neće čut'
GUŠILICA
Sakrijte me!
Sirup na Grozobradinom stolcu!
Misli da sam kriv. Nisam!
Zalijepila se za nj.
Tišina!
Ideš u Gušilicu, mali.
To nije u redu! Nije ništa učinio.
Vjeruj mi, dečko je gotov.
Matilda, pomozi mi.
Zašto joj ne kažeš da…
Dobro.
Kad se to dogodilo?
Prije 20 minuta.
Zašto?
Moraš se sakriti. Brzo, jakne!
Nemojte joj reći gdje sam!
Trkom!
Pokret!
Brže!
Dolazi!
Tiho!
Trči!
Stoj, dijete!
Kakav oduran skup malih vragova i zlica.
Samo brbljaju.
Gdje je crv koji se zove Nikica?
Ondje, pod jaknama.
I tu je već sat vremena.
Što?
Da.
Pa, Nikica pati od narkolepsije, rijetkog poremećaja spavanja.
Osoba koju zadesi to stanje
ima napadaje umora
i zaspi bez upozorenja.
Zaspao je, pa smo ga zaštitili jaknama.
Nismo li?
Sanjao sam čudan san, mama.
Mislio sam da…
Gđice Grozobrad.
Amanda Štip.
Da, gđice Grozobrad?
Što sam rekla o pletenicama?
Mrzim pletenice.
Ali mama kaže da mi lijepo stoje.
Tvoja je mama budala!
Počinje!
Pogledajte tu vrtnju!
Nevjerojatno!
Zbilja daleko! To je jako…
…i završili smo.
Da! Još sam dobra!
Provjerite je li ono dijete još živo.
A kako se ti zoveš?
Matilda.
Matilda Papričić.
Ti si Papričić, je li?
Volim smutljivce, Papričić.
Ispuštaju divan zvuk
kad se slome.
Živa je!
-Hip-hip! -Hura!
Papričić, upamti. Ne možeš pobijediti.
Obećavam ti. A obećanje je obećanje je obećanje.
Došao je i taj veliki dan.
Zapaljenu ženu s dinamitom u kosi
bačenu u zrak
iznad morskih pasa i šiljatih bodeža
uhvatit će muškarac zaključan u kavezu.
Kao da je cijeli svijet došao vidjeti akrobatkinjinu
i eskapistovu nevjerojatnu i nadasve opasnu točku.
Sve je pripremila
akrobatkinjina zla polusestra,
strašna žena i olimpijska bacačica kladiva.
Šaputali su da je u svom mračnom i turobnom srcu
zamjerala polusestri na uspjehu i ljubavi.
U tom trenutku
pojavio se eskapist,
ali nije bilo akrobatkinje
ni sjajnog bijelog šala koji je običavala nositi.
Dame i gospodo,
dječaci i djevojčice,
zapaljena žena s dinamitom u kosi
bačena u zrak
iznad morskih pasa i šiljatih bodeža
s muškarcem zaključanim u kavezu
otkazana je!
Otkazana je zato što je moja žena
trudna!
O, Matilda!
Potpuna tišina.
Nije se čula ni muha u letu.
-Odjednom je publika… -Hip-hip!
…skočila na noge i oduševljeno zagrmjela!
Velika je točka zaboravljena.
A pljesak je trajao više od sat vremena!
Matilda, to je predivno!
Volim kad priče sretno završe.
Zaboravili su je svi osim akrobatkinjine zle polusestre.
Kad su se svi stišali, izvukla je ugovor!
Ugovor?
Ugovorom ste potvrdili da ćete izvesti točku.
-I izvest ćete je! -Ne.
Platila sam plakate, reklame,
dostavu hrane i sanitarni čvor.
Ako vratim ljudima novac,
gdje je moja zarada?
Ugovor je ugovor je ugovor.
Ruke su mi vezane.
Zapaljenu ženu s dinamitom u kosi
bačenu u zrak
iznad morskih pasa i šiljatih bodeža
uhvatit će muškarac zaključan u kavezu
i to ćemo uistinu vidjeti danas!
Ili ćete oboje ići u zatvor!
Što se onda dogodilo?
Ne znam.
Što? Kako ne znaš?
To je poput ključanja.
Možeš li proključati još malo? Odmah.
Mislim da to ne ide tako.
Naravno.
-Odakle ti sve to, Matilda? -Kako to mislite?
Nevjerojatno je.
Ali počinje biti mračno.
Bolje da više ne pričam.
Ne, ne.
Moramo otkriti kako završava.
Samo me zanima je li sve u redu.
Reci mi.
Moram ići, gđo Knez. Mama me čeka.
Uzruja se kad nisam s njom.
Kaže da je svaka minuta poput vječnosti i zato…
Hoće li doći? Mogu li je upoznati?
Bok, gđo Knez!
Matilda, sutra kraj vjetrenjače!
Dobro. Naći ću vas.
NAJBOLJI ESKAPIST I AKROBATKINJA
Imam ga.
Hrvoje, pusti mene!
Pričekaj.
-Boli me! -Da. Čekaj malo.
Pusti da povučem, Hrvoje!
Onda povuci!
Matilda.
Vjerujem da imaš sjajan um.
Zato ću preuzeti sve u svoje ruke.
Počevši od sutra,
donosit ću samo najbolje knjige.
Možeš ih čitati dok podučavam druge,
a ako budeš imala pitanja,
pokušat ću odgovoriti.
Kako ti to zvuči?
Matilda,
jako si me zagrlila.
Ostat ću bez zraka.
Kakva dirljiva scena.
Mičite se!
Rekla sam da nećemo posebno postupati s tim crvom.
Zapravo, sjećam se da sam vas obavijestila
da je taj šmrkalj pravi mali zlotvor, zar ne?
Ne, gđice Grozobrad.
Rekla si „ne”, Jano?
Meni?
Matilda Papričić je zlikovka.
Rano jutros
ukraden je komad moje osobne čokoladne torte.
Papričićka, uvjerena sam da je ta podlost tvoje djelo.
Priznaj krivicu i bit ćeš kažnjena
ili reci da lažem i bit ćeš kažnjena.
Dobro promisli
što ćeš sad reći, Papričićka.
Nisam ukra…
Čokolada.
Blaž Voloder.
Da, gđice Grozobrad?
Hvala, Mauricije. To je sve.
Sastanak je završen. Idemo, svi van.
Mičite se!
Uživao si u mojoj torti,
zar ne, Blaž?
Da, gđice Grozobrad. Bila je jako ukusna.
Puna čokolade.
I jako mi je žao…
Ne.
Uživao si u torti. To je najvažnije.
Je li?
Kuharice.
Mir!
Što je, Voloderu? Izgubio si tek?
Bez brige. Moraš pojesti sve do zadnje mrvice.
Uspiješ li u tom pothvatu, kunem ti se,
bit će ti oprošteno.
Do zadnje mrvice?
-Ali sit sam. -Nisi sit.
Reći ću ti kad budeš sit, a takvi zlikovci
siti su tek kad pojedu cijelu tortu.
-Ali… -Nemaš vremena prigovarati. Jedi.
Ne mogu sve pojesti.
Pozlit će mu.
Tko mu je kriv kad se udružio s vragom
i odlučio mi ukrasti tortu.
-Jedi. -Ne može!
-Jedi. -Ali ne može!
-Jedi! -Eksplodirat će!
Jedi!
Kriškica il' možda dvije, Blaž
Imaju draž, al' čak i ti, Blaž
Priznat ćeš sad da torta je ta
Tebi ipak sva preogromna
Ma ne ! Ma da ! Ma neće moć' !
Ti možeš to, Blaž ! Već puca šav !
On još je gladan
Gle, drhti sav ! Dosta je !
-Baš je sjajan ! Može on to ! -Ne mogu !
Dok rek'o si keks, sad smaži sve, Blaž
Ti možeš to izvest' Tvoj dar je glad, Blaž
Tvoj trbuh je snažan, a tvoj želudac važan
Jer pojest' treba svaku mrvicu
Ma ne ! Ma da !
Ma neće moći !
-Ti možeš to, Blaž -B-l-a-ž-k-o
Blaž !
Kad kažu da si niškoristi baš Ti ipak dobro znaš
Da to je laž, Blaž
Ta svaka mrva torte ide ti u staž
Zar ovo stvarno je moguće ?
Ostvarit će nam se sni
Tortu cijelu sam ćeš pojesti
Nek' svaki griz ti je u slast
Svaka čast, Blaž
Gle, kakva strast
Slisti sve !
-Blaž -Još malo
-Blaž -Nestaje
Nikada ti ne predaj se
-Blaž -Daj, riješi sve
Hajde, Blaž, ti si junak
Kreme si kralj i čokolade
Blaž !
Kad kažu ti da si niškoristi baš
Ti dobro znaš da to je laž, Blaž
Još jedan komad samo, ti si heroj naš
Zar ovo stvarno je moguće ?
Ostvarit će nam se sni
Tortu ćeš cijelu sam pojesti
To, Blaško!
Oprostite, gđice Grozobrad. Malo sam se zanijela.
U redu je, Jano.
Svi se mi ponekad zanesemo.
Čak i ja.
Idemo, Voloderu.
-Što? -Nisam spomenula?
To je bio prvi dio kazne.
Postoji i drugi dio, odnosno Gušilica.
Gđice Grozobrad, premlad je!
Ali sve sam pojeo. Molim vas!
Ne to. Molim vas!
Ne!
Rekli ste da ćete mu oprostiti.
Svi smo vidjeli! Pojeo je sve do zadnje mrvice!
Učinio je to pred svima!
Promijenili ste pravila.
Nije u redu. To je varanje!
Rekla si:
„Ne.”
Meni.
-Hajde, Voloderu. -Ne!
-Idemo! -Ne!
Papričićka će odgovarati.
Kao i svi ostali crvi.
Sve sam pojeo.
Molim vas, gđice Grozobrad!
Ne u Gušilicu!
Sve sam pojeo.
Molim vas!
Molim vas, ne u Gušilicu!
Vidite, djeco. Ja ću uvijek pobijediti.
A vi ćete uvijek izgubiti.
Zato što ste slabi, mali, sićušni
i beznačajni.
Odrast ću ja
Tad baš visoka ću postat' jako
Granu svaku ja ću doseć'
Jer to mogu samo odrasli
I odrast ću ja
Postat ću pametan i mudar
Naučit' sve što treba znat'
Jer odrasli već znaju baš sve
I odrast ću ja, jesti slatko svaki dan
To je moj plan čvrst I još ić' kasno spavat' svaku noć
Probudit ću se kad već sunce sja
I tad ću gledat telku dok ne padne mrak
Jer to je znak da već sam veliki
Ja odrast ću
Odrast ću ja
Postat ću jak da mogu nosit'
Sve te teške stvari koje moraš teglit'
Kad velik si ti
I odrast ću ja
Odrast ću ja
Tjerat ću duhove i čudovišta
Sad svi bjež'te iz ormara
To neću reć' jer velik sam već
I odrast ću ja
Jest ću samo tortice
Igrice ću teške znati igrat'
Kad odrastem ja
I budit ću se
Kad već sunce sja
I tad provest ću cijeli lijeni dan k'o san
I smjet' ću sve jer bit ću velik ja
Odrast ću ja
Kako duhove i čudovišta potjerat iz ormara
Tad ću znat'
Jer odrast ću ja
Odrast ću ja
Ne daj da ti tuga život krati
Nemoj samo šutjet' i trpjet' nego shvati
Ako ništa nećeš mijenjat', moraš znati
Gore će bit'
Odrast ću ja
Čak i kad sam sama lik neke priče
To ne znači da sve je tako kako piše
Mislim li da kraj već je čvrsto zadan
Ja sigurno se varam i trebam bolji kraj
Gđo Knez, gdje je odjeljak za osvetu?
Nemamo odjeljak za osvetu. Zar te netko gnjavi?
Moraš reći nekomu ako imaš posla s nasilnikom.
Odmah. Njima odgovara šutnja.
Reci učiteljici. Ili, još bolje, ravnateljici.
Znam sljedeći dio priče.
Ali pripazite.
Postat će gadno.
Akrobatkinja je polako vezala sjajni bijeli šal
mužu oko zapešća.
Za sreću, ljubavi.
Zagrlila ga je najjače što je mogla.
Tako jako da je mislio da će ostati bez zraka.
A onda su se pripremili
za najopasniju točku ikad izvedenu.
Veliki eskapist morao je nekako otključati lokote,
izaći iz kaveza
i spasiti svoju ženu za 12 sekundi.
Ili bi je raznijeli na komadiće!
Čim je fitilj potpaljen, akrobatkinja je skočila u zrak.
Sekunda, dvije… Publika je zadržavala dah
dok se ljuljala sve više iznad morskih pasa i šiljatih bodeža!
Tri sekunde, četiri sekunde.
Zla je sestra radosno gledala.
Pet sekundi, šest sekundi.
Eskapist je gledao svoju ženu
dok se oslobađao okova.
Znao je da će čak i zbog najmanje pogreške
zauvijek izgubiti nju i njihovo dijete.
Sedam sekundi. I odjednom…
Pustila se!
Eskapist je golemom rukom posegnuo
da uhvati svoju ženu i dijete.
-Osam sekundi. -Ne gledam.
Devet sekundi. Deset sekundi. A onda…
A onda…
A onda… jedanaest sekundi!
Zgrabio je dinamit i bacio ga jako daleko!
Hura! Dakle, priča ipak ima sretan kraj.
Ne.
Nema.
Ne! Je li bila dobro? Je li preživjela?
Polomila je sve kosti.
Osim kostiju u malim prstima.
Poživjela je dovoljno dugo da rodi dijete.
Ali bilo je to previše.
Voli našu djevojčicu.
Voli našu kćer svim srcem.
Ona je sve što smo ikad željeli.
A onda je umrla.
Nakon toga
bilo je još gore.
Zbilja? Gore?
Nažalost, da.
Eskapist je bio jako dobar
i nije krivio zlu polusestru zbog onoga što se dogodilo.
Zapravo, pozvao ju je da se useli i brine o njegovoj kćeri.
Ne, nemoj je pozvati da se useli.
Bila je gruba prema djevojčici.
Tjerala ju je da stalno pere i čisti. Vikala je:
„Operi pod i bit ću dobra!”
Kad bi oprala pod, bila je još okrutnija
zato što je bila grozna varalica!
Mrzim varalice!
Djelovala je potajno i eskapist nije ništa sumnjao.
Djevojčica je imala najgoru, najokrutniju
i najužasniju tetu koju možete zamisliti!
Nazovimo policiju!
Gđo Knez.
To je samo priča.
Što?
Da, naravno.
Samo priča.
Ali zvuči stvarno.
Kakav um imaš, Matilda!
Tvoji su roditelji sigurno presretni s tobom.
Jesu.
Stalno to govore.
Zapravo, kažu:
„Ponosimo se, Matilda. Baš kao da smo dobili…”
Da. Moram ići.
Baš kao da smo dobili na lutriji!
Što?
Mene?
Tebe? Ne. Ti si šmrkalj iz tuđeg nosa.
Nismo osvojili šmrklje, dečko.
Ja sam curica.
Ali kako, Hrvoje?
Sjećaš se medvjeda?
Imao je mnogo prijatelja medvjeda.
Punih love.
Svi su željeli luksuzni auto.
Imao sam samo stare kante koje su prešle 160 000 kilometara.
Učinio sam što i svaki pošteni poduzetnik.
Što?
Kupio bušilicu.
Gurnuo sam je u brzinomjer i odvrtio ga unatrag.
Smanjio sam kilometražu na autima,
prodao ih krupnim budalama i za to dobio…
Novac!
Prevario si ih!
Molim?
Prevario si ih. To što si učinio nije u redu.
Ti si varalica!
Svinjo mala!
Krive su knjige i priče, Hrvoje.
Je li?
Knjige?
Znaš što ću sutra učiniti?
Otići ću u knjižnicu
i reći onoj staroj vještici da te više ne pušta onamo.
Što?
Uvijek guraš nos gdje mu nije mjesto!
Pokvareni mali ljigavče!
Te je noći eskapistova kći plakala prije nego što je zaspala.
Nikad nije spomenula da je zla poluteta nasilna.
Nije htjela da njezin otac pati.
To je samo poticalo tu ženu na još veću okrutnost,
sve dok jednog dana nije eksplodirala.
Guraš nos gdje mu nije mjesto!
Pokvareni mali ljigavče!
I ubacila ju je u vlažan,
mračan i prašnjav podrum, zaključala vrata i otišla.
No te je noći eskapist ranije došao kući.
Kad je čuo kako njegova kći plače,
razvalio je vrata.
Sad znaj
S tobom sam, malena
Evo me
Ne plači
Suzama je kraj, malena
Oprosti
Ja nisam znao tad bolje
No sad, malena
Sad nas je dvoje
Tu nestaje strah
To znaj
Zar sam bio toliko zaokupljen tugom
i zaboravio najvažnije?
Jako te volim, kćeri moja.
Iskupljivat ću ti se dok sam živ.
Sve znam, tata
Sad si tu, tata
Ne plači
Ej, brisat ću ti suzice
Oprosti
Tata, oprosti
Ja nisam znao tad bolje
Ja nisam htjela da patiš
-Ne plači sad -I tu nestaje strah
-Dobro ću biti -Kraj mene si ti
-Sad nestaje strah -Sad nestaje strah
-To znaj -To znam
Kad je djevojčica zaspala,
eskapist se sjetio zle polusestre
i pravedni se gnjev probudio u njegovu srcu!
Prokleto čudovište!
Nasilna je prema djeci!
Morilo ga je saznanje o tetinoj okrutnosti.
Kovitlala se u njemu sve dok nije prerasla u bijes
koji njegov um nije mogao obuzdati.
Djevojčica ga više nikad nije vidjela.
Nikad se više nije vratio kući.
Znaš li telekipnezu?
To možeš kad imaš mnogo mozga.
Curi ti iz očiju
i možeš umom pomicati stvari.
POBJEDNICA
Matilda, ovo je za tebe.
Hvala.
Matilda, izvoli.
NE!
Nije li divan dan, stara moja?
-Latice, što se događa? -Ti si junakinja.
Uzmi, Matilda.
Sendvič s jajima, Štefice? Baš!
Junakinja?
Da. Predvodiš revoluciju.
-Revoluciju? -Rekla si „ne” gđici Grozobrad.
To još nitko nije učinio.
Predvodiš revoluciju.
…„ne” gđici Grozobrad.
To još nitko nije učinio.
Spremni za zabavu?
Da!
Zabava?
Jesi li rekla „zabava”?
Naš posao nije zabava.
Nismo ovdje da bismo ih poticali i odgajali.
Ovdje smo da ih gnječimo
dok se ne prestanu migoljiti.
J-ja… ne vjerujem d-da…
J-j-je li, Jano? M-m-misliš li da je nekoga b-b-briga?
Ovaj je razred pun buntovnika
i treba im dobra lekcija.
Presvucite se za tjelesni putem.
Znaš, Jano,
da bi dijete nešto naučilo, moramo ga
slomiti.
Jer škola ova sliči štali
Tiho tamo, crve mali !
I svuda kroz nju se širi smrad
To samo fini nos će znat'
Al' takav moj je nos
Dobro njuši svaki prkos Vješto spazi bunta trag
Al' možeš se pouzdat'
Da ću sama riješit' se šljama
Suzbit' zadah nepodnošljiv
Sve isprat će lako to
Moj školski predmet zvan TO
Nitko od vas nije nesalomljiv
Idemo, popišanci.
Ja ću preuzeti, Jano.
Smrad pobune podle sprat će zdravi znoj
Malo suza neće odmoć'
A fizički slom istrijebit će taj vonj
Urote i pobune
Oplijevi drač da ne naraste snažan
Ne daj mu rast', čupaj ga van
Ne daj da crv pobjegne
Upropastit će sve
Ti stani mu na kraj !
Jer njušim ja otpor, pobune smrad
Širi se zločestoće zadah
Na puč ovdje bazdi, zaudara na bunt
Ćuti se anarhista zapah
Kad se visi naglavačke
Nema snage tad za spačke
A dupli sat tjelesnog
Iskorijenit će mnogo tog'
AGATA - CRVI
Treba vježbati, djeca će slušati
Kad ih se izmori, pazit će na nastavi
Maštanje ubiti, brbljanje suzbiti
Pa disciplinu uvesti i vježbati
Red se treba znati i tu stega će poslužiti
Nestašluke suzbiti i disciplinu jačati
Strogost razviti, neposluh kazniti
Treba samo vježbati
Znaju tek plakati, baliti, kukati
Treba pažnje, al' to ću izliječiti
Moj je stari savjet za disciplinu uvesti
Vježbati, vježbati !
Jer njušim ja otpor i pobune smrad
Širi se destruktivni protest
Na puč ovdje bazdi, zaudara na bunt
Tu smrde neposluh i obijest
Kakva prvakinja!
Agata Grozobrad opet je prva!
Kakva sportašica! Kakva pobjednica!
Ja zamišljam svijet sav bez djece
To je baš divan svijet
Zamisli takvu sliku, taj mir, šumu tihu
Leptira let
Sad tu zamisli još ljupku kuću
Što iznutra sjajna je sva
Tu ptić je zvan Zik, cirkuski frik
Plesti kapice umom on zna
Kaže mi: „Samo im ne daj konje
Ne daj da uzmu ti njih
Kad ostvariš sne, oni čekat će te
Pjevat će: 'Njiii'
Njiii'”
Luda je.
Aha !
O, gle, još nije kuš
Taj bijedni crv, ta gadna uš
Pogledajte to odvratno malo biće
Je li ikad smrdjelo išta
K'o gnjusni taj otpor
Pobune vonj
Tu kruži nemorala zadah
Uz smrdež revolta
Zaudara bunt
AGATA - CRVI
Al' ja neću stat' dok zlo je tu
Dok ne sperem ljagu svu
Jer ljubljeno znojno vježbanje će sprat'
Te pobune smrad
Sa sveg' !
Hajde. Izvući ću te.
Ovo nije podučavanje!
Ovo je okrutnost.
Okrutnost? Da, naravno.
Hajde, mali.
Htjeli ste zabavu.
Ali ovo nije zabavno!
Gđice Slatkić, bijedni ste!
Slabi ste.
Nemoćni.
Zapravo, vi ste…
slinavi mali…
gmaz.
Ti!
Ne. Što? Ja?
Ne, nisam!
Čupate mu uši!
Gđice Slatkić, otkrila sam
tijekom mnogih godina
da je dječacima nemoguće iščupati uši!
Rastežu se.
Molim vas!
Pustite ga!
Glupa, užasna
nasilnice!
Kako se usuđuješ?
Nisi podobna za ovu školu.
Zla si.
Zgnječit ću te. Prebit ću te.
Raščerečit ću te, gospođice.
Pitaš li se ikad - ja često
O tome kad ja kažem „cvijet”
Znači li „cvijet” isto za tebe
K'o „cvijet” taj za mene Kad zamislim cvijet
A svemirom letimo K'o svjetlost da brzi smo
Svijetlimo si put, al' svjetlost bi
Ipak nas prestigla, bila brža od nas
To mi jasno je već Što pokušavam reć'
Ne znam baš, al' pitam se je li moj um
Ipak drukčiji sasvim jer stalno je pun
Te riječi što skaču i nisu baš nježne
Te priče što naviru prepune čežnje
I kad deru se svi jer baš vikati vole
U glavi mi huk je što mlati k'o mlat
Da bar utihne sve, galama i rat
Pa da buci i vici je kraj bar na tren
Jer ne mogu ugasit' taj nemira krijes
Od buke sam ljuta, kipi u meni bijes
Ponekad u meni stiša se taj jad
Al' ne može sad jer u glavi mi se muti
I srce mi tutnji
Od najcrnjih slutnji
Al' odjednom postaje sve
Mirno
Tišina, al' ne posve tiho
Sasvim spokojno, mirno
Kao zvuk kad jesenji list padne žut
Il' u šetnji kad staneš uz put
Mirno
Tišina, al' ne posve tiho
Sve je smireno, divno
K'o kad jastuk ti šapće Dok spremaš se leć'
Ili tren kad se odšuti riječ
Pa čak i ako još neki
-Čuješ li, odvratna mala… -Ne misle zašutjet'
-Glupačo. Odvratna… -Te riječi što pljušte
Od mene su daleko
I sve je tiho
Tu vlada mir
Letim sad
…odvratna mala krvopijo.
Od svega daleko sam
Ovo je kraj pobune.
Otvorila si vrata pakla.
Čuješ li? Rastrgat ću te.
…užasna, odbojna, odvratna, gadljiva…
Tko je to učinio?
Sve u redu, gđice Grozobrad?
Bože, gmaz!
Jao! U gaćicama mi je!
U gaćicama mi je!
Gmaz mi je ušao u gaćice!
Dobro. To je bilo čudno.
A sad svi natrag u učionicu.
I molim vas da budete mirni do kraja dana.
Matilda.
Morate nešto vidjeti.
Pogledajte.
Matilda, ako gđica Grozobrad…
Samo pogledajte.
-Moramo ići… -Čekajte.
Pomaknula sam je očima.
Jesam li čudna?
Što kažeš na šalicu čaja?
Ne tamo. Ovamo.
Što mislite, što je to s mojim očima?
Kakav je to osjećaj?
Kao da ključam.
Ključaš.
Ali to je dobro ključanje.
Dakle, dobro.
U redu. Da vidimo.
Pa, nisam sigurna postoje li stručnjaci za ključanje.
Ali mislim da je to povezano s tvojim sjajnim umom.
U mojoj glavi nema mjesta za toliko mozga?
Zato mi mora curiti kroz oči?
Da. Upravo sam to htjela reći.
Evo nas.
Gdje smo?
Učitelji su zbilja loše plaćeni.
To je zapravo točno.
A ja sam jako siromašna.
Znaš, otac mi je umro kad sam bila mala.
Zvao se Magnus. Bio je jako drag.
Kad je preminuo,
teta mi je postala skrbnica.
Ne možeš ni zamisliti njezinu okrutnost i zloću.
Poslala mi je račun kad sam postala učiteljica.
Sve je popisala.
Svaku vrećicu čaja, račun za plin i konzervu graha.
Morala sam potpisati da ću joj vratiti svaki novčić.
Zbilja?
Imala je papir koji je potvrđivao da joj je otac dao kuću.
Je li Magnus to zbilja učinio?
Je li joj dao svoju kuću?
Uvijek sam mislila da je to sumnjivo.
Tvrdila je da je umro nesretnim slučajem, ali…
Mislite da ga je ubila!
Ne mogu biti sigurna.
Znam samo da sam, nakon što me ta žena godinama zlostavljala, postala…
bijedna.
Jednog dana vidjela sam ovu staru kolibu.
Svidjela mi se.
Molila sam vlasnika da mi dopusti da se uselim.
Mislio je da sam luda,
ali pristao je i…
I zato sad živite ovdje.
Jer krov čuva me kad kiši
Taj prag štiti me od studeni
Ovaj pod poznaje svaki korak moj
Stolac taj služi mi za odmor
A taj jastuk brižno skuplja moje sne
A na stolu, daj, pogledaj
Taman ima mjesta za čaj
Baš skroman je, al' meni je sve taj stan
Baš skroman je, al' meni je sve
Ali ona ima kuću vašeg oca.
Ima sve što je vaše.
Tu na zid vješam prekrasne slike
Kroz taj prozor ptice pjev ja volim čut'
Tu mi sja svjetiljka
I slobodna sam
A kad padne mrak, nije me strah
Čak i kad leden je mraz
Grije me jedan tih, al' strpljiv plam
I nigdje ljepše ne provedem dan
Baš skroman je, al' meni je sve taj stan
Jer to je moj dom
To je moj dom
Baš skroman je, al' meni je sve taj stan
To je moj dom
Baš skroman je, al' meni je sve
-Sad znaj, evo me -Ni mrkli kad je mrak
-Ne plači, malena -Nije me strah
Čak i kad je zima svud
-Ne plači -Grije me
-Obriši te suzice -Jedan tih, al' strpljiv plam
-Oprosti, ja nisam znao -Čak i onda kad je studen
-Tad bolje -Ne brinem se tad
-Jer znam za tvoju bol -Jer znam da sve što trebam ja
Tu je sad
Baš skroman je, al' meni je sve taj stan
Baš skroman je, al' meni je sve
Taj stan
Odakle vam ovaj šal?
Bio je očev.
Mama mu ga je darovala prije smrti.
-Bila je… -Akrobatkinja.
Da, tako je. Ona…
Ali kako si…
-A moj je otac bio es… -Eskapist.
Matilda, kako to znaš?
Znači, bili su vaši roditelji.
Što? Tko?
Ljudi iz moje priče.
Ne izmišljam. Stvarni su!
To je vaš život.
Gđice Slatkić, tko je vaša teta?
Zapravo, Matilda, ona je moja poluteta.
Grozobrad!
Ugovor je ugovor je ugovor!
Matilda.
Slušaj me!
Zaboravi sve to! Moraš biti jako oprezna!
Grozobrad je ponižena i sposobna je za grozote.
Ne bojim je se.
Trebala bi. Opasna je.
I ja sam.
„Bogati”, reče.
„Medvjedi”, reče.
-„Genij sam”, reče. -Što se događa?
Idemo u Španjolsku.
U Španjolsku? Zašto?
Sjećaš se onih krupnih i glupih ljudi
kojima je prodao stare kante?
-Daj, ljubavi… Zapravo su prokleti mafijaši!
I uopće nisu tako glupi.
Dali su mi 24 sata da im vratim novac.
Ali netko ga je potrošio!
Sutra vadim putovnice. Budi ispred škole.
A gđa Knez, Latica, Nikica, Amanda?
-A gđica Slatkić? -Kuš!
Nećeš ih više nikad vidjeti!
NA SAJMU KNJIGA SAM. ŠTO JE POSLIJE BILO?!
ŽAO MI JE, GĐO KNEZ.
MOŽDA NEMAJU SVE PRIČE SRETAN KRAJ.
Jučer se u šumi zbio vandalistički čin.
Posljedice su vam poznate.
Razbijete li mi igračke, vratit ću vam to.
Razred gđice Slatkić, u kantinu. Sad.
Idemo, djeco. U redu je.
Djeco,
kakva bih ravnateljica bila
kad me se ne biste nasmrt bojali?
Ako se maleni barem malo ne popiške
kad uđem u prostoriju,
nisam uspješna odgajateljica.
Dakle,
danas ćemo imati test iz pravopisa.
Svako dijete koje napravi jednu jedinu pogrešku
ide u Gušilicu.
Ne možete to učiniti!
Zbilja? Zašto?
Zbog jučerašnjeg malog…
ispada?
Evo Gušilice iznenađenja.
Ti!
Kako se piše, recimo,
„gmaz”?
G-m-a-z. Gmaz.
Što?
Kako znaš?
Naučila nas je gđica Slatkić. Dobra je.
Glupost!
Gđica Slatkić previše je nježna i blaga
da bi u ičemu bila dobra!
Ti!
Reci mi kako se piše ono što ste svi vi.
Kako se piše „pobunjenici”?
Pobunjenici. P-o-b-u-nj-e-n…
…i-c-i. Pobunjenici.
Varaš, Pletenice!
Ne vara. Samo je sricala riječ.
Učim ih ljubaznosti i poštovanju.
Kako se usuđuješ to govoriti ovdje?
Ti. Šmrkavice.
Ustani i sriči
„amšelakamanioseptrikolistimoza”.
Ali to nije prava riječ.
To ili Gušilica.
Neka se slova ne izgovaraju.
A…
M…
Š…
E…
L…
A…
K…
A…
O, Bože.
K…
Baš mi je žao. V se ne izgovara.
Ideš u Gušilicu!
Mačka!
M-a-š-k-a. Mačka.
Pogriješio sam, gospođice. I ja moram ići u Gušilicu.
-Što? -Pas. P-u-s. Pas.
I ja.
Stol. Ž-f-k-p-u.
I ja.
Ne možemo svi u Gušilicu. Banana.
G-t-a-a-b-l…
Prestanite!
Dala sam si truda!
Imam Gušilicu za svakog od vas!
Dolje!
Sad kad je naš mali test završio,
mogu vam reći
da ste baš svi pali na njemu.
Znate, postoje pobjednici i gubitnici
na ovom svijetu, djeco.
A ja sam…
Kreda!
Pogledajte! Kreda!
„Agata,
ovdje Magnus.
Vrati mojoj Jani
njezinu kuću.”
Tko to radi? Tko?! Odmah mi recite.
Nitko! To je duh!
„Zatim otiđi.”
O, ne.
„U suprotnom ću te
srediti
kao što si ti
sredila mene!”
Nisam glupa!
To je samo jeftin trik kakve je Magnus izvodio!
Ne možete me srediti.
Ja ću srediti vas!
Ne!
Ne.
To ne može biti Magnus.
Gle! Matilda!
Vidiš? Ne idem nikamo!
Ne. Prestani.
Što radiš s mojom kosom?
Pletenice! Ne!
Ne!
Mrzim pletenice!
Prestani! Naređujem ti!
Spusti me!
Spusti me.
Gotovo je.
Sad je škola moja.
Bježi.
Sada je kraj, više neće mučit' nas
Sada je kraj, više nema kazna strašnih
Za slobodu svak će dići glas
Znamo da smo od nepravde jači
Sada je kraj, više nije me strah
Sada je kraj, diktaturi toj krah
Sada je kraj i neću sumnjat'
Da mami sam ja čudesan
Da!
Sada je kraj, moćna sila smo mi
Sada je kraj, znaj, mi smo sad svi
Revolta djeca, mi smo neposluha glas
I bunimo se sad, u pobuni je spas
Mi pobune smo djeca, pridruži se i ti
Srušit ćemo zlobnu krunu, diži bunu
Mi pobune smo djeca, mi smo neposluha glas
Mi bunimo se sad, u pobuni je spas
Mi pobune smo djeca, pridruži se i ti
Jer stig'o je pravi čas za dići bunu
Tu spremne borce ti ćeš nać'
Sad uzmi neki štap i on postat će mač
Čuti se neće više naš plač
Jer sad je svrgnut zlostavljač
To istina je, nije trač
Ovdje štrajka
Vojska đaka !
Malim slovom piši sve sad
Čak i državu i selo i grad
Č i Ć sad brkaj ti
Jer malo treba bit' zloćest
Nema nikog da provodi red
Svi smo mi do frenda frend
Ne može nam više Grozobrad niš
Od frke može u gaće p-i-š
Otpor smo pravi silama zlim
Kad smo skupa, najbolji smo tim
Sada više ne oklijevaj ti
Natrag nema, sad krećemo
-Po-bu-ni se -Revolta glas
-Do-sta je sad -Pjesma !
-Šu-tnje te -Rime !
Do-lje, do-lje, do-lje
Sad je kraj, više neće mučit' nas
Mi pobune smo djeca, mi smo neposluha glas
Mi bunimo se sad, u pobuni je spas
Mi pobune smo djeca Zato može tu pred nama
Srušit' se sve
Do-lje, do-lje, do-lje
Mi pobune smo djeca Sada je kraj, više neće mučit' nas
Mi smo neposluha glas, mi bunimo se sad
Bit ćemo pobunjena djeca Dok ne pročuje se glas
Do-lje, do-lje Jer stig'o je pravi čas za dići bunu !
PAPRIČIĆ AUTI
Hajde!
Idemo, dečko. Kasnimo!
Ona je… Oprostite. Što?
Idemo u Španjolsku.
Avion leti za 40 minuta.
Ej! Brzo se pozdravi sa svima!
Ne, Matilda. Ne možeš.
-Nemoj. -Ne idi.
-Molim te. -Ne, Matilda.
Ne ovisi o meni.
REVOLUCIJA
Hvala vam.
Hajde.
Ubrzaj korak.
Hajde, ulazi.
Gdje ću sjesti?
Neka ide straga, Hrvoje. Naporno je.
Ne možeš ga ugurati straga.
Neka ostane ovdje.
G. Papričiću, rado ću primiti Matildu.
Kako, molim?
Ako želi ostati sa mnom, naravno.
Pazila bih je, voljela, poštivala, brinula se o njoj i…
Sve bih plaćala.
Želiš li to, Matilda?
-Čekajte! -Hrvoje!
Želite da ostavimo svoju kćer s vama?
Kako si me nazvao?
Zakasnit ćemo na avion!
Jesi li me nazvao svojom kćeri?
Ako ona tako želi.
Onda? Želiš li?
Želiš li ostati s gđicom Slatkić?
Da.
Da, želim.
I vi se želite brinuti o njoj?
Da, želim.
Baš i nemamo mjesta.
Da.
Da, može.
Da.
Hvala ti.
Hrvoje!
Daj, hajde!
Uspjela je.
Baš lijepo.
-Hip-hip! -Hura!
Mislila sam
Da baš nikad neću pobjeć'
Iz te tužne priče
Bio je zamagljen put
I nisam znala kamo ću od puste tame
Al' odjednom digla se noć
I nestao crni je mrak
Sunce sjalo je svud
Kraj mene ti stvoriš se tu
Nestao sav je moj jad
Jer ruku pružaš mi sad
Mislila sam
-Mislila sam -Da zauvijek ću tako živjeti
-Zauvijek ću biti sama ja -Posve sama
I činilo mi se
-I činilo mi se -Da svaki ću dan biti ja
-Ja bit ću sve tužnija -Sve tužnija
-Al' odjednom digla se noć -Al' odjednom digla se noć
Nestao crni je mrak
-Sunce sjalo je svud -Sjalo je svud
Kraj mene ti stvoriš se tu
Nestao sav je moj jad
Jer ruku pružaš mi sad
Ruku pružaš mi sad
VILA DROBILICA
-I mijenja se svijet -Pazite. Malo lijevo.
DOBRA ŠKOLA
-Savršeno! -Nestao sav je moj jad
Svaki je dan moja sreća veća
Ti si tu da mi odagnaš strah
Ublažit ćeš svaki moj pad
RAVNATELJICA
-Ako te trebam, ja znam -Da si tu
I ruku pružaš mi sad
Ti ruku pružaš mi sad
-I zapreke rušiš sve -Zapreke rušiš sve
-Ti nosiš mir i sklad -Nosiš mir i sklad
Otkrivam tebi svoje tajne
Ti pružaš ruku mi sad
-I moj se mijenja svijet -Sve što želim
Nestao sav je moj jad
Svaki je dan moja sreća veća
Ruku ti pružaš mi sad
I moj se mijenja svijet
Nestao sav je moj jad
Svaki je dan moja sreća veća
Ruku pružaš mi
Sad
MATILDA: MJUZIKL
Prijevod titlova: Andrea Šimunić