Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
FÖR ATT FÖRÄNDRA VÄRLDEN
KRÄVS DET
ETT LITET GENI
Mamma ser mig som ett underverk
Jag, säger far, är en särskild liten en
Jag är prinsessa
Och jag är en prins
Jag är som en ängel sänd från himmelen
Pappa ser mig som den tappraste soldaten
Ingen är så smart och tuff som jag
Pappa han har sagt att
Snart så får jag makt att
Ge dem han föraktat
En riktigt fet sittopp
Ta en extra bild av våran ängel Ställ dig hellre nånstans där
Märks att hon är mycket sötare Än någon annan här
-Fin hon är -Tittut, sötnos, se på mamma
Låt bli att kräkas så på bror din
-Så, le mot mamma -Le mot mor din
-Hon blinkade -Ett till, me' samma
-Oj, nu kan han göra så -Visst är det sällsynt för dag två?
Är inte leendet en vink om Att IQ:n är svår att slå?
Som hon bedårar
-Så begåvad -Hon förstår allt
Är han ensam om att va' på den nivån?
Vem fick han allt det där ifrån?
Mamma ser mig som ett underverk Har ni sett nåt sötare barn, så säg
Ända sen den dag Doktorn klippte min navelsträng
Har det stått klart Att miraklet ni väntat på var jag
Mamma ser mig som ett underverk
Visst är jag fin här när jag skiner Som ett mästerverk
Och den enda sanningen Det kommer alltid vara den
Att ingen är så underbar Så märkvärdig och genial
Så fullkomlig och ofattbar Så ihärdig och oslagbar som jag
Barn?
Varför tror ni att jag väntar barn?
-Det här är kvacksalveri. -Men ni ska föda när som helst.
Är ni fullkomligt galen?
-En sammandragning, fru Wormwood. -Nej, såna får bara gravida kvinnor.
Som ska föda barn!
Jag ska föda en nedrans unge!
Varje dag så kommer nya liv
Berikar våran vackra jord
Vart nyfött barn, ett oskrivet kapitel
Ett naket pappersark
Med outsagda ord
Alla dessa liv är oförklarliga mysterier
Och överlevnadschansen obefintlig, minimal
Själva livets mening är
Att ge liv
Tänk att varje enskilt liv
Varje nytt barn
Är ett underverk
Underverk
-Vadå? -En flicka.
-Ni menar att min son är en flicka? -Jag menar att er dotter är en flicka.
Men ballongerna, doktorn.
Där står det ju "pojke".
Herr Wormwood, er fru födde just en glad, välskapt liten flicka. Hon är perfekt.
Det är fantastiskt!
Varför ska allt dåligt hända oss Bra mänskor?
Ärliga medborgare som du och jag
Vi har aldrig gjort nåt fel
Men resultatet gör mig stel
-En fruktansvärd -Underverk
-Helkonstig -Underverk
-Äcklig liten kladdig kropp -Som inte har den minsta pillesnopp
Varje liv är ett underverk
Mamma ser mig som ett underverk Har ni sett nåt sötare barn, så säg
Ända sen den dag Doktorn klippte min navelsträng
Har det stått klart Att det mirakel ni väntat på var jag
Mamma ser mig som ett underverk
Visst är jag fin här när jag skiner Som ett mästerverk
Och den enda sanningen Det kommer alltid vara den
Att ingen är så underbar Så märkvärdig och genial som…
Mamma ser mig som nåt katten släpat in
Pappa har tappat allt hopp
Mamma ser mig som en liten kravmaskin
Ett ogräs som man borde rycka opp
Pappa har sagt Att jag tillhör den där sorten
Ingen vill ha nåt att göra med
Mamma säger alltid: "Vi borde ha gett bort den"
Pappa säger: "Se mer tv"
Är allt bra med dig, Matilda?
Ja, tack, fru Phelps.
Det är nästan stängningsdags.
Jag förstår. Kan jag stanna tills ni har stängt allt?
När jag sa "nästan" menade jag för en timme sen. Allt är redan stängt.
Du såg ut att ha det så skönt, men dina föräldrar vill nog att du kommer hem.
Ja, de älskar när jag är hemma.
De bara älskar det.
Åh nej, det här är en katastrof, Harry!
-Vi glömde skicka den till skolan! -Dit går han ju jämt. Visst, grabben?
Jag är en tjej. Nej, jag har aldrig gått i skolan.
-Var fick du tag på böckerna? -Bibblan.
-Har de böcker nuförtiden? -Vilken idiot du är!
Jag? Jag måste sköta företaget, inte passa snorungar.
Det är stressigt nog med alla skulder du dragit på oss.
-Jag? -Ja, du. Fattar du inte?
Vi sitter fast i skuldfällan.
Och du förväntar dig att jag ska kunna slita mig loss som nån utbrytarkung!
Utbrytarkung? Jag sköter ett helt hus. Middagen mikrar inte sig själv.
Hallå?
-Vem är det? -Jag skulle just berätta.
Skolinspektörn. Han sitter i matsalen med nån slampa. Vad ska vi göra?
Tja…
Dr Martin Luther King sa en gång: "En lögn kan inte leva."
Ja, vi ljuger oss ur det. Som den där doktorn sa.
Hemundervisning. Ja, vi hemundervisar den där ungen.
Det är på modet.
Och jag som är affärsman och entreprenör förstår mig ju på mod.
Okej.
Och vad undervisar ni henne i?
Jag sköter sminket och Harry svetsningen.
Matilda. Stämmer det?
Jag är fröken Honey.
Du har alltså fått hemundervisning?
Vi undrar om du vill komma och få skolundervisning.
Terminen började för några veckor sen, men en annan flicka missade också början.
Ni skulle kunna börja samtidigt.
Hur funkar det? Skolundervisning.
Ibland kan det vara stökigt.
Men jag lovar att i min klass har vi kul.
Jag kan lära dig allt om historia, musik, litteratur…
Litteratur! Ni menar böcker?
I skolan har vi massor av böcker. Fulla av sagor.
Och vi lär dig att skriva egna.
Låter det bra?
Okej, hör på nu. Jag löser det här.
Jag måste gå.
Det var en gång
en liten flicka som satt instängd.
Otroligt!
Att tala till mig på det viset. Hur vågar de?
Nu gav du mig böter!
Det var inte mitt fel! Ni glömde skicka mig till skolan.
Ja, men nu ska du få gå i skolan och träffa Trunchbullskan.
Trunchbullskan?
Agatha Trunchbull, Crunchem Halls rektor. En stor, stark och läskig kvinna.
Hon har tävlat i OS. I släggkastning.
Gissa vad jag har gjort?
Jag har just ringt henne och berättat om vilket elakt litet rackartroll du är.
Nej!
Åh, hon ser verkligen fram emot att få träffa dig.
Orättvist!
-Det är inte snällt! -Så går det när du förstör våra liv!
Just det, din äckliga lilla odåga!
Jack och Jill fick klättra upp
För att gå efter vatten Är det sagt
De ramlade ner Sen fanns de inte mer
De hade ingen chans mot historiens makt
Så de blev offer för sin saga
Som Romeo och Julia
I stjärnorna Där stod deras historia
Med kärlek, tro Och en droppe av hopplöshet
Så sätts det punkt Brutalt och ganska indiskret
Det slutar som vanligt Med gråt och med klagan
Så varför inte ändra på hela sagan?
Man gör som man blir tillsagd Men ska jag va' ärlig
Nån gång så måste man Va' lite besvärlig
Livet kan va' ganska svåruthärdligt
Vända andra kinden till Det är högfärdigt
Le och bit ihop kan inte kallas värdigt Inte en chans
Trots att du är mindre kan du göra mer
Du är så mycket större Än de stora ser nu
Om du låter andra trycka ner dig
Så är det som att säga Att det är helt okej
Men det är snett
Och om nåt gått snett
Gör om och gör det rätt
HÅRVATTEN
När en skruv sitter lös Då blir makten nervös
Ett rykte om strid Hörs i rummet här bredvid
En storm kan få liv Av fjärilars flykt
Fast loppor är små Så kan de bita styggt
Varje dag Börjar med klockan som går
Men man kan Ta sig så högt som man når
Är du fast i din saga Och vill ta dig ut
Så krävs ingen gråt Så krävs inga tjut
Om du är mindre kan du göra mer
Du är så mycket större Än de stora ser nu
Om du låter andra trycka ner dig
Har du inte en chans
Livet kan va' ganska svåruthärdligt
Vända andra kinden till Det är högfärdigt
Le och bit ihop Kan knappast kallas värdigt
Då är det som att säga Att det är helt okej
Men det är snett
Och om nåt gått snett
Gör om och gör det rätt
Och gör jag det själv Då kommer sagan bli härlig
Ingen gör det bättre Om jag ska va' ärlig
Därför så måste jag Va' lite besvärlig
Vad har du gjort med mitt hår?
Varför är det grönt? Är det nån cirkusgrej?
-Vad för cirkusgrej? -Din utbrytarkung. Har han grönt hår?
Det finns ingen utbrytarkung. Och som sagt, jag gjorde det inte.
Utbrytarkung…
Det var en gång en stor utbrytarkung.
Han var så snäll. Den sorts karl som alla barn skulle vilja ha som pappa.
Och en dag blev han förälskad i en akrobat.
INGET LIPANDE
Matilda?
Hej, fru Phelps!
Skolan börjar väl inte förrän om en timme?
Jag kom tidigt därför att jag är…uppspelt.
Fröken Honey ska lära oss att berätta sagor. Men jag har nog en på gång.
Jag känner hur den liksom skruvar på sig.
Som om den verkligen vill ut.
Jag tror att om den vill ut borde du nog berätta den så fort som möjligt.
Jag gör i ordning lite saft.
Men den kan vara lite…våldsam.
Matilda Wormwood, sagor är vad jag sysslar med. Det tål jag.
Det var en gång två av världens mest fantastiska cirkusartister.
En utbrytarkung, som kunde bryta sig loss från alla världens bojor
och en akrobat som var så skicklig att det såg ut som om hon kunde flyga.
De blev kära och gifte sig.
Tillsammans utförde de de mest otroliga konster som nånsin skådats.
Folk kom från vida omkring. Kungar, drottningar, kändisar och astronauter.
Men trots sin kärlek och trots sin berömmelse var de ledsna.
"Vi har allt man kan önska sig i världen", sa hustrun.
"Utom det vi allra helst vill ha. Vi har inget barn."
"Tålamod, min älskade", svarade maken. "Vi har tiden på vår sida.
Den älskar oss också."
Men tiden är det enda som ingen rår över.
Och allteftersom tiden gick blev de äldre, men fortfarande inget barn.
Sorgen över att bo ensamma i det stora, tomma huset
gjorde att de utförde allt våghalsigare konster,
då arbetet blev deras enda tillflykt från den ofrånkomliga sorgen.
Och så kom det sig att de ville utföra
det farligaste cirkusnummer som nånsin skådats, nånsin!
Numret kallas…
Sa akrobaten när hon presenterade numret för världspressen
som höll andan där den stod samlad.
Den brinnande kvinnan med dynamitstavar i sitt hår som kastar sig ut i luften
ovanför hajar och vassa föremål…
…och fångas av mannen som är inlåst i en bur och…
…det är det farligaste cirkusnummer som nånsin skådats, nånsin!
Det är vårt öde. Det är hit livets ensamhet har fört oss.
Nå, vad hände sen?
Jag vet inte. I alla fall inte ännu.
Skolan har öppnat. Dags att gå.
-Men sagan, då? -Jag tar resten imorgon.
-Imorgon? Men då åker jag till sjön. -Sjön, okej.
Ha en fin dag i skolan och…var försiktig därinne.
Jag är inte orolig. Om andra gör läskiga saker mot en får man bara ge igen.
Matilda, kom ihåg en sak!
-Två fel blir inte ett rätt. -Eller så blir det det.
Och då har man gjort nåt rätt av två fel, och det måste vara bra!
INGET LIPANDE
Är det här din första dag också?
Ja. Jag är inte rädd, men Isaac kanske är det.
Ska vi gå in tillsammans?
Ja, då kan jag och Isaac ta hand om dig ifall… Du vet.
Hörni, nybörjare!
Långt innan ni kan ana Ska ni ner på knä och be
Varje prins och prinsessa Sen får ni se
Att inte fasen hjälper det
Det är ju Om man verkligen ser efter
Nånting nytt som är på G
Så nu måste ni komma ihåg Att hänga med
Ideligen ska man in
Har vart fast i denna kåk För evigt
Men inget gnäll
Det är nog bäst att byta ämne
Innan livet är till ända
För om man verkligen har otur
Finns det risk att man blir petad Och får skäll
För det som var kul förut
Blir nu nåt mycket värre För det börjar
En process att lära sig nånting om Hur man ska bete sig som det är tänkt
Nu väntar det en vedervärdig tid För den som inte passar sig
Och om ni gråter blir det värre Så gör misstagen färre
Så nu måste ni gå Extra varsamt fram
Varför?
Varför? Hörde ni inte vad vi sa?
Det blir idrott idag
Vad är idrott?
Idrottslektion. Trunchbullskans specialitet.
Vilka är ni?
Prefekterna. Vi ska ta er till klassrummet.
-Så vi kommer att få lära oss saker? -Det kan du skriva upp.
Toppen! Jag kan redan alfabetet.
Du kan inte alfabetet förrän vi har lärt dig alfabetet.
Långt innan ni kan ana
Ska ni ner på knä och be Små prinsessor och prinsar
Tills ni får se Att inte fasen hjälper det
Och det är ju Om man verkligen ser efter
Nånting nytt som är på G
Så nu måste ni komma ihåg Att hänga med
Ideligen ska man gira
Har vart fast i denna kåk För evigt
Men inget gnäll
Det är nog bäst att byta ämne
Innan livet är till ända
För om man verkligen har otur
Finns det risk att man blir petad Och får skäll
För det som var kul förut
Blir nu nåt mycket värre För nu börjar
En process att lära sig nånting om Hur man ska bete sig, och det är helt
Utan pardon För nu väntar en vedervärdig tid
Och passar man sig inte Blir det dubbel-vedervärdigt
Så nu måste ni gå extra varsamt fram
Fy!
Fy?
Fy? Det kan man verkligen säga.
Jag märker att somliga inte är i sina klassrum.
Rätta till det. Ni har fem sekunder på er.
A-B-C-D-E-F-G
-Fem. -H-I-J-K-L-M-N-O-P
-Q-R-S-T-U-V-W-X -Fyra.
-Tre. -Fy, fy, fy, fy, fy, fy, fy
-Två. -Lavendel och Matilda, kom!
-Ett. -Er vill hon sätta dit!
Just det, rektor Trunchbull gillar punktlighet.
Kom aldrig försent. Kom och träffa era nya kamrater.
Här är Lavendel och Matilda.
Och om nåt känns för svårt, fråga bara en klasskamrat.
De hjälper till. Okej?
Fröken? Jag får ont i huvudet.
Det är inte till för er, Nigel.
Det är lektioner för vuxna här på kvällarna. De glömde sudda bort det.
Nigel…
Slappna av.
Bra!
Nu så, vem vill göra i ordning tavlan?
-Jag! -Jag!
Matilda. Vill du?
Så idag ska vi läsa.
-Ja! -Ja!
Det här är egentligen en bok för nioåringar,
men ni är så duktiga allihop att jag tänkte att vi gör ett försök.
Jag vill att ni läser första kapitlet.
-Eric, vad är ett kapitel? -En textklump, fröken.
Helt korrekt, Eric.
Jag tänkte att ni skulle läsa den första klumpen, så kan vi sen prata om hur…
Vad gör du, Matilda?
Jag räknar ut det, som fröken sa.
Nej, jag menade sudda ut det.
-Är det där…rätt? -Ja.
-Så jag tänkte att jag skriver resten. -Resten?
Ni vet, primtalen. Där "X är kvadraten av AB" återkommer.
De måste ha vetat att det var en del av en sekvens.
-Är matte det bästa du vet? -Det är okej, men jag älskar att läsa.
Hjärnan får semester.
Gör du det ofta? Flyr bort från allt i böcker, menar jag.
-Ja, jag har läst massor den här veckan. -Massor? På en vecka?
Vilka böcker har du läst?
Nicholas Nickleby, Jane Eyre,
Tess av d'Urberville, Möss och människor, Sagan om ringen,
Moby Dick, Brott och straff och…
…Katten i hatten.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET FÖR SMÅKRYP
REKTOR
Var inte så patetisk.
Kom in.
-Stå inte bara där, säg vad du vill. -Javisst, förlåt.
Rektor Trunchbull, i min klass har jag en flicka vid namn Matilda Wormwood och…
Matilda Wormwood, dotter till herr Harry Wormwood. Utmärkt karl.
Men han varnade mig.
Han sa att hon är en riktig…vårta.
-Nej, rektorn, jag tror inte… -Nej. Det är klart.
Vad är skolans motto?
Bambinatum est Maggitum.
"Barn är småkryp."
Tack för att ni upplyste mig om krypet. Jag ska krossa det i sinom tid. Adjö.
Rektor Trunchbull, jag tror att Matilda Wormwood är ett geni.
Vadå? Nej.
Sa jag inte just att hon är en gangster?
Men det hon räknar ut i huvudet klarar jag inte av med miniräknare.
Och alla böcker hon läst…
Jag anser att hon bör placeras ihop med de bästa elvaåringarna genast.
Men reglerna då, Honey?
Jag anser att Matilda Wormwood är… ett undantag från reglerna.
Ett undantag? Från reglerna?
I min skola?
Se hur de glänser där
Mina priser är ett bevis På att jag har rätt
Vad tror du att det krävs för att bli Engelsk mästare i slägga?
Att bli nummer ett?
När jag stod där vid rampen Inför min stora dag
Hade reglerna då Nåt slags undantag?
Va? Glöm det!
Tror du jag gick in i ringen På nåt annat sätt?
Vafalls?
Bytte talk, bytte grepp Allt som lett mig rätt?
Inte alls
När jag börjat min snurr Bara glodde jag då?
Eller drömde mig bort En minut eller två?
Tror du jag tveka' Och justera' rotationen?
Eller att jag ändrade På accelerationen?
Och när släggan fått fart Bytte jag då stön
Från det stön som jag övat Och fått klangen skön?
Hålla fast detta kast Ingen ro, ingen rast
Ingenting i denna stund Var ett resultat av slumpen
När släggan sedan segla' Upp mot skyn
Och sväva' högre Vilken vacker syn
Men förhävde jag mig?
Nej, nej, nej
Nej, nej, nej…
Hon klarade det! Hon är bäst!
Vill du hedra fosterlandet Med ett släggkast
Så får du aldrig nånsin göra Övertramp
Vill du vara med ett lag Så strunt i självkänsla och välbehag
Bara rätta dig i ledet Varje dag
Sjung nu, barn. Två, tre, fyr…
Vill du hedra fosterlandet
-Med ett släggkast -Bambinatum est Maggitum
-Så får du aldrig nånsin göra -Övertramp
Maggitum, Maggitum
För framgång gäller bara pli Finns ingen plats för fjäsk och empati
Empati
Nej, man får tvinga alla kryp I ledet in
Sjung, Jenny!
Vill du hedra fosterlandet
-Med ett släggkast -Bambinatum est Maggitum
Så får du aldrig nånsin göra Övertramp
Maggitum, Maggitum
Circulum est
Deus, Deus
Gloria
I min skola råder en lag
Och här finns inga undantag
Liv är kamp och därmed basta
Se det som en slägga att kasta
Och rätta dig i ledet Säger jag
Gå nu.
Wormwood.
Var är du?
-Vill du höra hur jag hade det i skolan? -Usch, hellre äter jag grönsaker.
Nu vet jag bestämt att jag är ett geni! Turen har vänt.
Det dök upp en snubbe på bilfirman. Enorm var han.
En stor bamsebjörn till karl. Och denna bamsebjörn vill ha en lyxbil.
Fantastiskt! Men kan björnar köra bil?
Nej, han är ju ingen riktig björn.
Har du nån lyxbil?
-Två, grabben. -Tjejen.
En som är intryckt där fram, en som är intryckt där bak.
Jag behöver bara såga isär dem, klistra ihop dem och…tjillevippen!
Farsan är tillbaka.
Men är inte det olagligt? Och typ…fel?
Vad sa han? Fel? Fel?
Ro hit!
"Vredens dru…" Idiot!
Hur kan druvor bli arga? Vilken smörja!
Den handlar inte om druvor.
-Din uppnosiga lilla mamsell! -Jag är inte uppnosig.
Var inte uppnosig! Då river jag sönder boken för dig.
-Den är från bibblan! -Gör det bara.
Såja.
Så!
Marsch i säng, din lilla bokmal.
Livet kan va' ganska svåruthärdligt
SUPERLIM
Att vända andra kinden till Det är högfärdigt
Le och bit ihop Kan knappast kallas värdigt
Vad ändras då?
Trots att du är mindre kan du göra mer
Du är så mycket större än de stora nu
Om du låter andra trycka ner dig
Så är det som att säga Att det är helt okej
Och det är snett
Matilda, kom ihåg en sak. Två fel blir inte ett rätt.
Din lilla mes.
"Den är från bibblan!"
Din gnällspik.
Var är min hatt?
Här, pappa.
Dumsnut.
Men hur får allt plats därinne? Vi har ju lika stora huvuden.
Gör det ont att ha så mycket hjärnsubstans inklämd i skallen?
Nej, den verkar bara…få plats.
Kan du telekinera?
Det är när man har så mycket hjärn- substans att den far ut genom ögonen
och man kan flytta saker med tankekraft. Kolla nu.
Det är inte bra att försöka vara smart. Inte här.
Trunchbullskan hatar smarta ungar. Hon hatar dem.
-Går man inte i skolan för att lära sig? -Det är ingen skola, utan ett fängelse.
Man vill inte att Agatha ska märka en.
Hon vände visst en elev ut och in. Han fick hålla in inälvorna med plastfolie.
Det är inte sant, Bruce.
Men hon satte sig på en kille tills han blev till gelé.
Hon ertappade Julius Rottwinkle när han åt lakrits i klassrummet.
Hon svingade runt honom och kastade ut honom genom fönstret.
Hör på mig. Lärare kastar inte elever.
-De stora barnen vill bara skrämma dig. -Skrämma?
Då har ni aldrig suttit i buren.
Vad är buren?
Det är där du stängs in När du gjort nånting dumt
Det är fyllt med vassa nubb Så trångt att där ingen sittplats finns
Och även om det fanns
Är det spikar på golvet Så du vill helst stå
Och när dörren Gnisslande slår igen
Ser du ingenting Det blir mörkt som i en säck
Och inga ljud tränger ut När du skriker högt
Så du bryts ner Och är färdig att dö av skräck
Göm mig!
Nån hällde sirap på rektorns stol.
Det var inte jag! Hennes underbyxor klibbade fast.
Tysta!
Det blir buren för dig.
Men det är orättvist, han har inte gjort nåt.
Tro mig, grabben är körd.
-Hjälp mig, Matilda. -Du kan väl bara säga att…
Okej.
-När hände det? -För 20 minuter sen. Hurså?
Du måste gömma dig. Kavajerna!
Snälla, säg inte var jag är.
Spring!
-Stick! -Skynda er!
-Hon kommer. -Tysta!
Spring!
Stanna!
Vilken motbjudande samling kretiner och tjockskallar
som snicksnackar härute.
Var är det lilla krypet som går under namnet Nigel?
Där, under kavajerna.
Där han har legat i en timme.
-Vadå? -Just det.
Ni förstår, Nigel lider av en ovanlig men kronisk sömnstörning. Narkolepsi.
Tillståndet kännetecknas av att den drabbade får trötthetsattacker
och somnar utan förvarning.
Vi lade honom bland kavajerna för säkerhets skull. Eller hur?
-Eller hur? -Ja.
Jag drömde så konstigt, mamma. Jag trodde att jag var…
Hej, rektor Trunchbull.
Amanda Thripp.
Ja, rektor Trunchbull?
Vad har jag sagt om…flätor?
Jag hatar flätor.
Men mamma säger att jag är söt i dem.
Din mamma är ett våp.
Se på henne. Vilken rotation!
Kors i himlen!
Vilket långt kast!
Nedslag!
Takterna sitter i!
Kolla om ungen fortfarande lever, är du bussig.
-Och vad heter du? -Matilda. Matilda Wormwood.
Jaså, det är du?
Jag gillar bråkstakar, Wormwood.
Det låter så fint om dem när de går sönder.
Hon lever!
-Hipp, hipp! -Hurra!
Kom ihåg, Wormwood, att du aldrig kommer att vinna.
Det lovar jag dig. Och ett löfte är ett löfte är ett löfte.
Och så kom den stora dagen.
Den brinnande kvinnan med dynamitstavar i sitt hår som kastar sig ut i luften
ovanför hajar och vassa föremål
och fångas av mannen som är inlåst i en bur.
Hela världen tycktes ha samlats för att se
akrobatens och utbrytarkungens otroliga, dödsföraktande cirkusnummer.
Allt hade arrangerats av… akrobatens elaka styvsyster.
En skrämmande kvinna som hade varit olympisk mästare i slägga.
Det tisslades om att i hennes onda, mörka hjärta
avundades hon sin styvsysters framgång och kärlek.
Plötsligt
gjorde utbrytarkungen entré. Men akrobaten syntes inte till,
inte heller den blanka, vita sjal hon alltid bar.
Damer och herrar, pojkar och flickor,
den brinnande kvinnan med dynamitstavar i sitt hår som kastar sig ut i luften
ovanför hajar och vassa föremål och fångas av mannen som är inlåst i en bur
har blivit inställd!
Inställd därför att min hustru är…gravid!
Åh, Matilda.
Fullkomlig…tystnad.
Man kunde ha hört en fluga rapa.
Och sen från publiken
rungande applåder och hejarop!
Cirkusnumret var genast bortglömt.
Och applåderna varade i över en timme!
Åh, det är ju fantastiskt!
Jag älskar lyckliga slut.
Bortglömt av alla utom akrobatens elaka styvsyster.
När applåderna hade tystnat drog hon fram ett kontrakt.
Ett kontrakt?
Ett där du har skrivit under på att utföra numret.
-Och utföra numret ska du! -Nej.
Jag har betalat för affischer, publicitet, catering och toaletter.
Om alla får sina pengar tillbaka, var är då min förtjänst?
Ett kontrakt är ett kontrakt är ett kontrakt. Jag har inget val.
Den brinnande kvinnan med dynamitstavar i sitt hår som kastar sig ut i luften
ovanför hajar och vassa föremål
och fångas av mannen som är inlåst i en bur kommer att utföras, och det idag!
Annars är det ni som åker i fängelse!
Vad…vad hände sen?
Vet inte.
-Hur kan du inte veta det? -Det bara kommer till mig som…bubblor.
Kan du bubbla till lite mer till mig? Nu?
-Jag tror inte att det funkar så. -Nej, självklart inte.
-Var kommer allt det här ifrån? -Vad menar du?
Jag menar, det är fantastiskt, men det har tagit en mörk vändning.
-Jag kanske inte borde berätta mer. -Inte så. Nej.
Vi måste få veta hur det slutar.
Jag undrar bara om allt står rätt till. Säg som det är.
Jag måste gå, fru Phelps. Mamma väntar.
Hon blir så ledsen när jag är borta.
Hon säger att varje minut är som en evighet, så…
Kommer hon hit? Får jag träffa henne?
Hej då, fru Phelps!
-Imorgon finns jag vid väderkvarnen! -Okej, jag hittar er.
VÄRLDENS BÄSTA AKROBAT VÄRLDENS BÄSTA UTBRYTARKUNG
Nu har jag den. Harry, låt mig försöka!
Vänta lite.
-Det gör ont! -Vänta.
-Låt mig dra, Harry. -Dra då!
Matilda…
Jag tror att du har en hjärna utöver det vanliga, så jag tar saken i egna händer.
Från och med imorgon tar jag med mig några jättesvåra böcker.
Du får sitta och läsa dem under lektionen och har du några frågor
så ska jag försöka svara på dem. Vad säger du om det?
Matilda… Det här är världens största kram.
Du kramar snart luften ur mig.
En sån rörande liten scen.
Undan!
Sa inte jag att det här småkrypet inte skulle få nån specialbehandling?
Jag tror bestämt att jag informerade dig om
att just den här snorungen var ondskan förkroppsligad, inte sant?
-Nej, Matilda är inte… -Sa du just nej, Jenny?
Till mig?
Matilda Wormwood är en brottsling.
I morse blev en bit av min privata chokladtårta stulen.
Det är min uppfattning att du begick denna skändlighet. Du.
Du har två val: Erkänn och bli straffad eller kalla mig lögnare och bli straffad.
Tänk dig noga för innan du öppnar munnen, Wormwood.
Jag har inte st…
Choklad!
Bruce Bogtrotter.
Ja, rektor Trunchbull?
Tack, Maurice. Det var allt.
Personalen måste gå hem. Kom! Ut, allihop!
Undan!
Du tyckte om min tårta, inte sant, Bruce?
Ja, rektor Trunchbull, den var jättegod. Så chokladig.
-Och jag är hemskt ledsen att jag… -Nej, nej.
Bara du tyckte om tårtan. Det är huvudsaken.
Jaså?
Hallå, kocken?
Tystnad!
Har du tappat aptiten, Bogtrotter?
Var inte orolig, du behöver bara äta upp varenda smula.
Och lyckas du med den otroliga bedriften lovar jag att allt är förlåtet.
-Varenda smula? Men jag är mätt. -Nej, du är inte mätt.
Jag säger till när du är mätt, och det är inte förrän du har ätit hela tårtan.
-Men… -Du har inte tid med några "men". Ät.
-Men jag kan inte äta hela. -Han kommer att bli sjuk.
Det skulle han ha tänkt på innan han ingick en pakt med Satan och stal tårtan.
-Ät. -Han kan inte.
-Ät. -Inte alls.
-Ät. -Han spricker opp!
Ät!
En enda bit Ja, kanske två, Bruce
Kunde va' gott Men nån respit, Bruce
Går ej att få Och vi har förstått
Att du och tårtan håller samma mått
Han kan. Åh, nej Jo, han kan visst. Nej, inte alls
Du klarar allt, Bruce Han spricker opp
Han är elastisk
Det säger plopp, snälla stopp
-Så fantastisk, se bara på -Titta bort
Vi har sett hur du grott Av allt ditt snask, Bruce
Det är som vi trott Du har fått mask, Bruce
Eller kanske din buk Är töjbar och mjuk
Och avsevärt mer rymlig inuti
-Han kan -Åh, nej
-Jo, han kan visst -Nej, inte alls
Du klarar allt, Bruce B-R-U-U-U-S
Bruce!
Aldrig mer ska du bli utsatt för bus För din form är diffus
Vår sinkadus, Bruce
För varje tugga Känner vi ett större rus
Det finns en egenskap tårtan har
Och som vi nu har förstått
Man kan äta den och ha den kvar
Dags att låta maggen Njuta i sus och dus
I detta hus, Bruce
Knäpp upp ditt skärp Vräk i dig allt, var mer burdus
Oooh, käka på Snart i mål
Töj ut din bål
Och vad du än gör, ge inte upp
Det är vår kupp
Heja, Bruce, bli vår hjälte
Hänge dig till chokladens ära
Bruce!
Aldrig mer ska du bli utsatt för bus För din form är diffus
Vår sinkadus, Bruce
Bara en tugga till Sen är du skolans ljus
Det finns en egenskap tårtan har
Och som vi nu har förstått
Man kan äta den och ha den…
Heja, Bruce!
Förlåt, rektor Trunchbull, jag rycktes med lite.
Det är okej, Jenny.
Vi kan alla ryckas med lite ibland. Till och med jag.
Kom nu, Bogtrotter.
-Vadå? -Sa jag inte det?
Det där var första delen av ditt straff, men andra delen är buren.
Snälla, ni får inte. Han är för liten.
Men jag åt ju hela. Snälla! Inte det, snälla!
Nej!
Ni sa att allt var förlåtet om han åt varenda smula.
Han åt varenda smula. Vi såg det, han gjorde det framför oss allihop.
Ni kan inte bara ändra reglerna. Det är inte rättvist, det är fusk!
Du sa just…
…nej.
Till mig.
-Kom, Bogtrotter. -Snälla!
-Kom! -Nej!
Jag tar hand om Wormwood i sinom tid. Likaså de andra småkrypen.
Jag åt ju alltihop!
Nej, snälla rektorn, inte buren!
Jag åt ju varenda smula. Snälla!
Inte buren! Snälla, inte buren!
Ni förstår, barn, jag vinner alltid. Och ni förlorar alltid.
För ni är klena, ynkliga, fjuttiga och obetydliga.
När jag blir stor
Är jag så lång Att jag kan nå de grenar
Som kan ta mig opp Till trädets topp
Och bara nås när man är stor
För när jag blir stor
Är jag så smart att jag kan svara på
De frågor som man ska förstå
Åtminstone när man blivit stor
Och när jag är stor Blir det godis varje dag
Långa sovmorgnar och jag Går sent i säng varenda kväll
Och jag ska gå upp När jag vill gå upp och ska
Se tecknad film Tills ögonen fått nog
Men det är lugnt För jag har blivit stor
När jag blir stor
-När jag blir stor -När jag blir stor
Är jag så stark att jag kan bära på
De bördor man är tvungen att
Dra runt på när man har blivit stor
Och när jag blir stor
-När jag blir stor -När jag blir stor
Då är jag modig nog Att slåss mot monstren
Som vi alla har under vår säng
Det gör man när man blir stor
Och när jag blir stor
Har jag roligt varje dag
Leker glad med sånt Som mammor låtsas att mammor ogillar
Och jag kan gå upp
När jag vill gå upp och jag Kan lattja runt i solen hela dan
Utan solkräm För jag har blivit stor
När jag blir stor
Då är jag modig nog Att slåss mot monstren
Som vi alla har under vår säng
Det gör man när man blir stor
När jag blir stor
Livet kan va' ganska svåruthärdligt
Vända andra kinden till Det är högfärdigt
Le och bit ihop Kan knappast kallas värdigt
Inte en chans
När jag blir stor
Just när sagan Börjat att falla samman
Och allt som sker Ser ut att styras av nån annan
Om jag tror att slutet bestämts sen länge
Då är det som att säga Att det är helt okej
Fru Phelps, var står alla böcker om hämnd?
Vi har ingen sån hylla. Handlar det om en mobbare?
Man handskas bäst med mobbare genom att berätta för nån.
Med en gång. De lever på tystnad.
Berätta för en lärare eller ännu hellre för rektorn.
Jag har kommit på nästa del av sagan.
Men jag måste varna er… det kommer att bli otäckt.
Långsamt band akrobaten sin blanka, vita sjal runt sin makes handled.
Den bringar tur.
Sen gav hon honom världens största kram.
Han kände att hon nästan kramade luften ur honom.
Och så förberedde de sig
för det farligaste cirkusnummer som nånsin hade utförts.
Den store utbrytarkungen skulle alltså behöva öppna hänglåsen,
bryta sig loss ur buren och försöka rädda sin fru inom 12 sekunder.
Annars skulle hon sprängas i småbitar!
Så fort stubinen hade tänts svingade sig akrobaten ut i luften.
En sekund, två sekunder… Publiken höll andan
när hon svingade sig högre och högre upp ovanför hajarna och de vassa föremålen.
Tre sekunder, fyra sekunder.
Den elaka styvsystern såg belåtet på.
Fem sekunder, sex sekunder.
Utbrytarkungen såg hela tiden på sin fru medan han kämpade med kedjorna.
Minsta pyttemisstag skulle innebära att han förlorade henne och barnet för evigt.
Sju sekunder, och plötsligt…
släppte hon!
Utbrytarkungen sträckte ut sin enorma arm för att fånga sin fru och deras barn.
-Åtta sekunder. -Jag blundar.
Nio sekunder, tio sekunder och…
…och…
…och elva sekunder!
Han greppade tag i dynamiten och slungade den långt, långt bort!
Hurra! Så sagan har ett lyckligt slut trots allt.
Nej.
Tyvärr.
Nej! Gick det bra? Överlevde hon?
Hon bröt alla ben i kroppen. Utom de längst ut i lillfingrarna.
Hon levde så pass länge att hon hann föda barnet.
Med sina sista krafter.
Älska vår flicka.
Älska vår dotter av hela ditt hjärta.
Hon är allt vi nånsin har önskat oss.
Och så dog hon.
Och sen…blev allt ännu värre.
-Va? Värre? -Ja, tyvärr.
För utbrytarkungen var så snäll
att han aldrig nånsin klandrade den elaka styvsystern för vad som hänt.
Istället bad han henne att flytta in och hjälpa honom att ta hand om dottern.
Nej, be henne inte att flytta in!
Hon var jätteelak mot flickan
och tvingade henne att städa dagarna i ända. Hon skrek:
"Skura golvet så blir jag snäll!"
Men när flickan skurat golvet blev hon ännu elakare
för hon var en ruskig lurendrejare!
Fy för lurendrejare!
Allt i största hemlighet, så utbrytarkungen misstänkte ingenting.
Så den stackars flickan växte upp med den lömskaste,
vidrigaste moster man kan tänka sig!
Vi ringer polisen!
Fru Phelps…det är bara en saga.
Va?
Javisst ja, en saga.
Men du får den att låta så verklig.
Din hjärna, Matilda.
Dina föräldrar känner väl att de vann högsta vinsten som fick dig?
Absolut. Det säger de jämt till mig.
De säger: "Vi är så stolta över dig, Matilda, det är som att ha vunnit…"
Jag måste gå.
Som att ha vunnit högsta vinsten!
Va? Jag?
Nej, du är som att ha ätit nåns snorkråkor.
-Som att vinna en snorbobba, grabben. -Tjejen.
-Hur gick det till, Harry? -Minns du den kralliga idioten?
Han hade visst en massa kralliga polare. Med hinkvis av kontanter.
Alla ville ha lyxbilar och jag hade bara en massa rishögar som gått för många mil.
Så jag agerade som en anständig affärsman.
-Hur då? -Jag köpte en borr.
Och så kopplade jag in den i vägmätaren och körde den motsols.
Jag backade tillbaka alla bilarnas miltal
och sålde dem till de där idioterna, vilket resulterade i…
Pengar!
Du lurades!
-Förlåt? -Du lurades. Det du gjorde var fel.
-Du är en lurendrejare! -Usch, din lilla usling!
Det är böckernas fel. Alla böcker och sagor.
Jaså, minsann? Böckerna?
Vet du vad jag ska göra imorgon? Jag ska gå till bibblan
och säga åt den gamla haggan att aldrig mer släppa in dig.
Va?
Lägg dig inte i sånt du inte har med att göra.
Ditt äckliga lilla kryp!
Den kvällen grät sig utbrytarkungens dotter till sömns.
Hon sa inget om styvmosterns mobbande för att inte göra sin fars smärta tyngre.
Det här gjorde bara att kvinnan blev ännu elakare,
och en dag fullkomligt exploderade hon.
"Lägg dig inte i sånt du inte har med att göra! Ditt äckliga lilla kryp!"
Och hon kastade ner henne i en mörk, fuktig källare, låste dörren och gick ut.
Men den kvällen kom utbrytarkungen hem tidigt.
När han hörde ljudet av dotterns gråt
forcerade han upp dörren!
Seså
Jag är här, lilla vän
Och din kind
Som är våt
Utav all din gråt, torka den
Förlåt mig
Att jag försvann och var borta
Min finaste tjej
Jag kom till korta
Men nu är jag här
Hos dig
Har jag varit så försjunken i min sorg att jag har glömt det viktigaste?
Jag älskar dig så, min dotter.
Jag ska ägna resten av livet åt att gottgöra dig.
Seså, pappa
Jag mår fint, pappa
Allt blir bra
Så, låt mig torka bort din tår
Förlåt mig
Pappa, förlåt mig
Att jag försvann och var borta
Du var ju redan så ledsen
-Seså, ingen gråt -Min finaste tjej
-Inget känns svårt, när vi sagt förlåt -Jag kom till korta
-Du skyddar mig när -Du är mig så kär
-Du är här -Jag är här
Men när flickan hade somnat
började utbrytarkungen tänka på den elaka styvsystern
och en enorm ilska blossade upp i hans hjärta.
Vilken demon, vilket monster! Tror hon att hon får mobba barn?
Och mosterns elakheter for omkring inuti honom
och virvlade och yrde och blev till en orkan av raseri
som han bara inte kunde förmå att hålla inne.
Och det var sista gången som flickan såg honom.
Han kom aldrig, aldrig hem igen.
Kan du telekinera?
Det är när man har så mycket hjärn- substans att den far ut genom ögonen
och man kan flytta saker med tankekraft.
SEGRARE 1
Matilda, den här är till dig.
Tack.
Matilda. Varsågod.
NEJ!
Vilken härlig dag, kompis!
-Vad är det som pågår, Lavendel? -Du är en hjältinna.
Här, Matilda.
Ägg och krasse, Stephanie? Allvarligt?
-Hjältinna? -Ja, du leder revolutionen.
-Vilken revolution? -Du sa nej till Trunchbullskan.
Ingen har gjort det förr.
Du leder revolutionen.
Du sa nej till Trunchbullskan. Ingen har gjort det förr.
-Ska vi ha lite kul? -Ja!
"Kul"?
Sa du "kul"?
Det är inte vårt jobb att göra saker kul.
Vi finns inte här för att uppmuntra eller uppfostra.
Vi finns här för att klämma åt dem tills…
…de slutar slingra sig.
Men jag t-t-tror faktiskt inte att…
T-t-tror du inte, Jenny? T-t-tror du att nån b-b-bryr sig?
Den här klassen är full av rebeller.
Och de behöver en riktig läxa.
Ta med idrottskläderna och byt på vägen.
Du förstår, Jenny, för att kunna lära barnet måste vi först bryta ner…barnet.
Nåt är på gång i skolans salar
Tystnad, småkryp, när jag talar!
Nånting med en lätt förnimbar doft
Bara en känslig näsa anar't
Och sånt känner jag igen
Det är odören av en vanart Det är stanken av komplott
Och ni kan klappa er därbak På att er rektor vet, har rätt i sak
Känner hon sig kränkt kan allting hända
För att förhindra dessa brott
Ska en lektion med hård idrott
Skilja de lätt ruttna från de skämda
Kom an, mesar!
Jag tar över nu, Jenny!
Här luktar det uppror Sånt svettas man ut
Och det görs på gymnastiken
Och lukten av lort Den blandas ganska fort
Med gråten och med skriken
Sticker nåt opp Ja, då klipper man knoppen
Annars breder de ut sig och blir fler
Ser man sen något mer
Fram med saxen igen
Det är så man sätter stopp
I doften av upplopp Så finns där en puff
Av ett förpubertalt myteri
Ett stänk av en resning Och stanken av kupp
En lukt av anarki i jäsning
När vi avslutat lektionen
Har de glömt konspirationen
Och extra hård disciplin
Är rötans bästa medicin
AGATHA 0000 SMÅKRYPEN 0000
Disciplin, disciplin För fräcka, kaxiga små glin
För ungar som är snoriga Och viskar på historian
Allt snattrande och fnittrande Och tjattrande och kvittrande
Ska dämpas och bekämpas med mer disciplin
Vi måste insistera på Rigiditet och disciplin
Och demobilisera Varje anarkistisk piggelin
Allt ömkande och curlande Är faktiskt mest förgörande
För småttingar Behöver bara disciplin
Allt tramsande och flamsande Och lipande och pipande
Och "fröken, måste dricka" Är så lätt att fixa till
Bemästrandet av klassens rum Är inget stort mysterium
Med disciplin, disciplin, disciplin!
Här luktar det uppror och revolution
Förpubertal kalamitet är Det vi brukar kalla insubordination
Och för moralisk ruttenhet här
En sån mästarinna! Agatha Trunchbull har gjort det igen.
Vilken idrottare, vilken seger!
Åh, tänk er en värld utan ungar
Blunda nu, bara dröm
Försök nu att få till'et En ro och en stillhet
En porlande ström
Och så tänk er en skog med en stuga
Och att i den stugan vi fann
En fågel i bur Ett karnevalsdjur
Vika hattar av papp kunde han
Han sa Akta, de stjäl dina hästar
Ja, jag har vissa belägg
Men de står i en hage Och väntar idag
Och sjunger gnägg, gnägg…
Gnägg…
Hon är tokig.
Aha!
Se sånt förnöjer mig
När nåt av krypen röjer sig
Har ni nånsin sett Nåt så vederstyggligt?
Har ni nånsin känt nåt så ohyggligt
Som stanken av uppror
Och revolution
Av myteri och av resning
Här stinker det kupp med
Ett stänk anarki
AGATHA 1000 SMÅKRYPEN 0000
Jag ska sätta stopp för erat hopp
Om detta barnsliga upplopp
Att sköljas av svettig disciplin får bort
Er äckliga stank
För gott!
Jag hjälper dig.
Det här är inte undervisning, det är grymhet.
Grymhet? Ja, naturligtvis.
-Såja, lillen. -Du sa att det skulle bli kul.
Men…det här är inte kul!
Fröken Honey, ni är patetisk!
Ni är svag.
Ni är blöt.
Ni är faktiskt…
…en liten lipande…
…ödla.
Du!
Nej! Vadå, jag?
Nej, det var inte jag. Nej!
Dra inte loss öronen!
Jag har efter åratal av experimenterande upptäckt
att smågossars öron inte lossnar.
De töjer sig.
Snälla!
Låt bli!
Din dumma, vidriga mobbare!
Hur vågar du?
Du passar inte i den här skolan.
Du är ond.
Jag ska krossa dig. Jag ska slå dig.
Jag ska dissekera dig, lilla mamsell.
Har du nånsin undrat Det har jag
Hur vi uppfattar färger Som rött, till exempel
För ingen kan veta om rött Är detsamma inom dig
Som inom mig När nån säger att nåt är rött
Och om vi skulle färdas fram I typ ljusets hastighet
När vi håller ett ljus Då skulle det
Färdas iväg från oss I full ljushastighet
Ja, det låter konkret Och nåt annat jag vet
Eller tror Är att inuti huvet på mig
Ser det inte alls ut Som i huvet på dig
De svar som jag har Kommer hit oinbjudna
Och sagorna verkar för mig Redan skrivna
När jag bara hör skrik För de gillar att skrika
Blir ljuden i huvet för mycket att ta
Så hur skulle det va' Om pappa blev tyst
Om min mamma och teven Sa inte ett knyst
Det är svårt att förklara I allt detta brus
Men av bruset blir vrede Och av vrede blir ljus
Det som brinner i bröstet Det brukar dö ut
Men det tar inte slut Jag har bubblande tankar
Mitt hjärta det bankar
Och ögonen svider
Men plötsligt så är allting Allt här omkring
Stilla
En tystnad man nästan kan höra
Ljud som inte vill störa
Det du hör när du vänder Ett blad i en bok
Eller vilar mitt i en skog
Stilla
En tystnad som inte vill störas
Ljud som nästan kan höras
När man ligger i sängen Och är upp och ner
Och hör hjärtat som slår mer och mer
Så många mänskor omkring mig
Med läppar som rör sig
Ser orden som formas
Ändå hör jag inte på
Här är det stilla
Och lugnet rår
För det är
Din äckliga lilla blodigel.
I stormens öga jag står
Nu är revolten över för din del. Du har ridit in igenom Helvetets portar.
Hör du mig? Jag ska slita dig i stycken.
Din vidriga, motbjudande, slemmiga, vämjeliga…
Vem är skyldig?
Gick det bra, rektorn?
Jösses, ödlan!
D-den, den är… Den är i mina underbyxor!
I mina underbyxor!
Jag har en ödla i underbyxorna!
Okej. Det där var konstigt.
In i klassrummet!
Och snälla ni, håll er i skinnet resten av dagen.
-Matilda? -Jag måste visa en sak.
Titta nu.
-Om rektorn får se… -Titta bara. Snälla.
-Vi måste gå in… -Vänta!
Jag gjorde det med ögonen.
Är jag konstig?
Vad sägs om en kopp te?
Nej, inte den vägen. Hitåt.
Vad tror ni att det beror på, det här med mina ögon?
Hur kändes det?
-Bubbligt. -Bubbligt?
-Men inte på nåt dåligt sätt, utan bra. -Bra bubblighet…
Okej, låt mig tänka.
Jag är ingen expert, för bubblighetsexperter finns nog inte,
men jag tror att det har att göra med din fantastiska hjärna.
Ni menar att jag har så mycket hjärn- substans att den far ut genom ögonen?
Ja, det är faktiskt precis så jag menar.
-Nu är vi framme. -Var är vi?
Oj! Lärare tjänar alldeles för lite.
Ja, det stämmer faktiskt bra. Men jag är ännu fattigare än de flesta.
Du förstår, min pappa dog när jag var liten.
Han hette Magnus. Han var jättesnäll.
Men när han hade dött blev min moster förmyndare åt mig.
Och hon var hemskare och elakare än du kan tänka dig.
När jag hade blivit lärare gav hon mig en räkning.
Allt stod med. Varenda tepåse, gasräkning och konservburk.
Jag tvingades gå med på att betala tillbaka varenda penny.
Va?
Och hon visade ett papper där det stod att pappa gett henne huset.
Men gjorde Magnus verkligen det? Gav han henne huset bara sådär?
Jag har alltid tyckt att det har verkat…misstänkt.
Hon sa att han dog till följd av en olycka, men…
Hon dödade honom!
Jag vet förstås inte säkert…
Jag vet bara att efter åratal av hennes mobbande blev jag…
…patetisk.
Men en dag fann jag det här gamla skjulet.
Och förälskade mig i det.
Jag bad bonden som ägde det att låta mig få bo i det.
Han tyckte att jag var galen, men han gick med på det och…
Och därför bor ni här.
Mitt tak håller tätt när det regnar
Min dörr håller kylan på distans
På mitt golv kan jag stå På en stadig grund
Och på stolen planeras lektioner
Där i sängen kan jag drömma natten lång
Och mitt soffbord, som du kan se
Passar utmärkt för te
Här är det smått Men räcker så gott åt mig
Det är rätt smått Men räcker så gott
Men fröken, hon har er pappas hus. Allt som är ert.
På min vägg hänger vackra små bilder
Genom fönstret Kan jag ana tidens gång
Och i läslampans sken
Får jag vara i fred
När det blir mörkt och kallt Så är jag trygg
Även genom stormens brus
Får jag ljus Från en snål men envis brasa
Så jag trivs bra här Ja, tro't eller ej
Det är rätt smått Men räcker så gott åt mig
För det är mitt hus
Det är mitt hus
Det är rätt smått Men räcker så gott åt mig
Det är mitt hus
Det är rätt smått Men räcker så gott
-Seså -När det är rått och kallt
-Gråt ej mer, mitt älskade barn -Kan inget ske
Även genom vindens sus
-Din kind är våt -Får jag ljus
-Låt mig torka bort din gråt -Från en snål men envis brasa
-Förlåt mig, nu är jag här -Utanför kan stormen rasa
-Och jag ser dig -Den når inte in
-Jag vet att jag svek dig -Jag vet att här i mitt krypin
Har jag allt
Det är rätt smått Men räcker så gott åt mig
Det är rätt smått Men räcker så gott
Åt mig
Var har ni fått sjalen ifrån?
Den var min pappas. Mamma gav honom den innan hon dog.
-Hon var… -Akrobat.
Ja, det stämmer, hon… Hur visste du…?
-Och min pappa var utbry… -Utbrytarkung.
-Hur visste du det? -Det var alltså era föräldrar?
-Vad? Vilka då? -Människorna i min saga.
Jag trodde att jag hittade på allt, men den handlar om er. Vem är er moster?
I ärlighetens namn…är hon min styvmoster.
Trunchbull!
Ett kontrakt är ett kontrakt är ett kontrakt…
Matilda, hör på mig!
Du måste glömma allt jag sa. Var väldigt försiktig!
Trunchbull har blivit förödmjukad och kan göra nåt hemskt.
-Jag är inte rädd för henne. -Det borde du vara. Hon är farlig.
Jag också.
"Rik", sa han.
"Björnar", sa han.
-"Jag är ett geni", sa han. -Vad är det som pågår?
-Packa väskan, vi drar till Spanien. -Spanien? Varför det?
Du vet de korkade, kralliga karlarna som din idiot till far sålde rishögar till?
-Kom igen, gumman. -De tillhörde maffian!
De var visst inte så korkade.
Inom ett dygn skulle pengarna återbetalas men nån hade visst gjort slut på allt.
Jag fixar pass imorgon och hämtar dig vid skolan.
Men hur blir det då med fru Phelps, Lavendel, Nigel och Amanda?
-Och fröken Honey? -Glöm dem! Du får aldrig mer träffa dem.
MATILDA - ÅKT TILL BOKMÄSSAN. TILLBAKA SNART. VAD HÄNDER SEN?!
FÖRLÅT FRU PHELPS
ALLA SAGOR KANSKE INTE HAR ETT LYCKLIGT SLUT
Igår vandaliserades det i skogen.
Det här är konsekvensen. Har ni sönder mina leksaker så har jag sönder era.
Fröken Honeys klass till matsalen nu.
Kom, barn. Det är okej.
Barn små…
…hur ska jag kunna vara er rektor
om jag inte kan skrämma slag på er?
Om småttingarna inte kissar på sig ens lite grann
när jag kliver in i klassrummet så…
…är jag misslyckad som utbildare.
Så…idag ska vi ha rättstavningsförhör.
De barn som svarar fel på ett endaste ord
hamnar i buren.
Så får ni inte göra!
Jaså, inte? Varför det? På grund av gårdagens lilla…
…händelse, menar du?
Här har vi en överraskningsbur.
Du där!
Stava till, låt mig se… "Ödla."
Ö-D-L-A. Ödla.
Vadå? Hur kunde du det?
Fröken Honey har lärt oss. Hon är en bra lärare.
Struntprat!
Fröken Honey är alldeles för snäll och präktig för att kunna vara bra på nåt.
Du där!
Stava till nåt som ni är allihop.
Stava till "motbjudande".
Motbjudande. M-O-T-B-J-U-D…
-…A-N-D-E. Motbjudande. -Du fuskar, flätis!
Nej, hon bara stavar. Jag har undervisat med vänlighet, tålamod och respekt.
Hur vågar du använda såna ord härinne?
Du där! Snorunge. Ställ dig upp och stava till…
…"amchellakamanialseptricolistimos".
-Det ordet finns inte ens. -Stava eller hamna i buren.
Och vissa bokstäver uttalas inte.
A-M…
…C-H…
…E…
…L-L…
…A…
Kära nån, då….
…K…
Tyvärr, du missade ett "v" som inte uttalas.
Du hamnar i buren.
Katt!
K-A-F. Katt.
Jag stavade fel, rektorn. Jag måste också in i buren.
-Vadå? -Hund. H-Y-P. Hund. Jag också.
Bord. X-O-B-F. Jag också.
Vi får inte plats allihop. Banan!
G-T-A-A-B-L…
Sluta!
Jag har haft fullt upp!
Varsin bur åt er allihop!
Akta er!
Nu är vårt lilla förhör slut.
Och jag kan berätta att varenda en av er blev kuggad.
Ni förstår, den här världen består av vinnare och förlorare, barn små.
Och jag är en…
Kritan! Titta på kritan!
"Agatha,
det här är Magnus.
Ge min Jenny
sitt hus tillbaka."
Vem är det som gör det här? Vem?
Ingen. Det är ett spöke.
"Försvinn sen."
Nej.
"Annars tar jag dig
precis som du tog mig!"
Tror ni att jag är dum? Det är bara ett billigt trick, såna som Magnus gjorde.
Ni kan inte skada mig. Det är jag som skadar er.
Nej!
Nej.
Det kan bara inte vara Magnus.
Se på Matilda!
Ser du? Jag tänker inte flytta på mig!
Nej, sluta!
Vad gör du med mitt hår?
Flätor? Nej… Nej!
Jag hatar flätor!
Sluta! Det är en order.
Släpp ner mig! Släpp ner mig!
Allt är över. Det här är min skola nu.
Spring.
Nej, aldrig mer Får hon förödmjuka mig
Nej, aldrig mer Får hon frånta mig min frihet
Och vi glömmer aldrig hur vi slogs
För vår rätt att vara lite besvärlig
Nej, aldrig mer "In i buren med dig"
Och aldrig mer Ska nån hacka på mig
För aldrig mer ska jag tvivla
-När min mamma kallar mig underverk -Ja!
Nej, aldrig mer Ska vi leva så här
Nej, aldrig mer För vi vet att vi är
Små upprorsungar Lever i en upprorstid
Vi sjunger på en sång Med många upprorsord
Och fortsätter vår strid Tills förändringen är gjord
För Agatha går det upp Att vi gör uppror
Ja, vi är upprorsungar Lever i en upprorstid
Vi sjunger på en sång Med många upprorsord
Och fortsätter vår strid Tills förändringen är gjord
För Agatha går det upp Att vi gör uppror
Vi samlas från varenda klass
Och våra hockeyklubbor kommer väl till pass
Aldrig mer lyder vi någon boss
Och ingen ignorerar oss
Som skriver fula ord på dass
Det är vad ni tror
Vi gör uppror!
Och att S-T-V-A är lätt Om de flesta stavar fel blir det rätt
Alla! B-S-V-R-L-I När nån vill vara besvärlig
När vi inte kan med det som sker Blir ingen rättning i ledet nåt mer
Trunchbullskan har inte en chans Hon kan köra upp släggan nånstans
Ni kanske tror att vi spelar ert spel
Tror ni det Ja, då tror ni helt fel
Ni trodde inte det här kunde ske
Den är här, tiden när som vi
-Gör U-P-P-R-O-R -Och sjunger på
-En S-Å-N-G -Sång!
-M-Å-N-G-A -Ord!
När vi G-Ö-R U-P-P-R-O-R
D för C-N-T för dig När vi gör uppror
Ja, vi är upprorsungar Lever i en upprorstid
Vi sjunger på en sång Med många upprorsord
Och vi fortsätter vår strid Tills förändringen är gjord
D för C-N-T för dig
För dig, för dig För dig, för dig
Ja, vi är upprorsungar Lever i en upprorstid
Vi sjunger på en sång Med många upprorsord
Och fortsätter vår strid Tills förändringen är gjord
D för C-N-T för dig När vi gör uppror!
WORMWOODS BILAR
Kom, då! Vi måste sticka nu, grabben!
Hon är… Ursäkta, "sticka"?
Spanien. Vi ska flytta dit. Flyget går om 40 minuter.
Öh! Säg adjö nu!
Nej, du får inte.
-Nej, åk inte. -Snälla Matilda.
Det är inte jag som bestämmer.
Tack.
Kom nu.
Lägg på en rem.
-Hoppa in! -Var ska jag sitta?
-Sätt den där bak, den är kladdig. -Han får inte plats där!
Låt henne stanna här.
Jag tar så gärna hand om Matilda.
-Hursa? -Om hon vill bo hos mig, förstås.
Jag skulle ta hand om henne med kärlek, respekt och tillgivenhet…
Och jag betalar för allt.
Skulle du vilja det?
-Vänta lite nu. -Harry!
Ni vill att vi ska lämna vår dotter här hos er?
-Vad kallade du mig? -Vi kommer att missa flyget!
Kallade du just mig…din dotter?
Om det är det hon vill.
Nå, är det det du vill?
-Vill du stanna här hos fröken Honey? -Ja.
Ja, det…vill jag.
Och ni vill ta hand om henne?
Ja, det vill jag.
Vi har ju lite ont om plats.
Ja. Då säger vi det.
Ja.
Tack.
Harry!
Kom nu!
Hon fixade det.
Finemang!
-Hipp, hipp! -Hurra!
Jag förstod att jag
Var fångad i en historia
Som jag skrivit själv
Efter ett tag blev det svårt
Att kunna se nåt mer än moln Som skymde ljuset
Men allting blev tydligt en dag
Jag såg upp mot himmelens höjd
Den var bländande blå
Och där bredvid mig stod du då
Vi knöt ett osynligt band
När du tog tag i min hand
Trodde inte då
-Trodde inte jag -Att det skulle gå att lita på
-Skulle nå nån annan än mig själv -Nån annan än mig själv
Var säker på att jag
-Säker på att jag -Var tvungen att lära mig va'
-Jämt skulle va' alldeles själv -Alldeles själv
Men allting blev tydligt en dag
Jag såg upp mot himmelens höjd
Den var bländande blå
Och där bredvid mig stod du då
Vi knöt ett osynligt band
När du höll hårt i min hand
Du höll hårt i min hand
-Du gjorde allt för mig -Mer åt vänster!
SNÄLLA SKOLAN
-Perfekt! -Vi knöt ett osynligt band
Och du skrev om min historia, tror jag
Du var där och du tog mitt parti
Jag föll, men du hjälpte mig fram
REKTOR
-När stormen dragit förbi -Fanns du där
Du höll så hårt i min hand
Ja, du höll hårt i min hand
-Du tog varje strid för mig -Tog varje strid för mig
Lärde mig vad jag kan
Väckte upp andra sidor av mig
Du höll så hårt i min hand
Du gjorde allt för mig
Vi knöt ett osynligt band
Och du skrev om min historia, tror jag
Du höll så hårt i min hand
Du gjorde allt för mig
Vi knöt ett osynligt band
Och du skrev om min historia, tror jag
Du håller hårt i
Min hand