Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
MILÁN 1945
POSLEDNÍ DNY VÁLKY
TENTO PŘÍBĚH JE PRAVDIVÝ.
NEBO SKORO PRAVDIVÝ.
Vystupte si!
Slezte! No tak!
Vydržte. Jsou to naše věci.
- Mami! - Počkejte!
ŠEPOT VZPOMÍNEK
Sledoval tě někdo?
Jsem profesionál.
Tak si jako profesionál schůzky příště domluv sám.
- Nejsem sekretářka. - A partyzáni?
Večer prý platí.
Co se tak tváříš?
Je to riskantní.
- Moc si zahráváš. A proč? - Proč?
Pro tebe. Pro nás.
Brzy si budeme moct dovolit odjet.
Daleko od Borsalina a jeho šéfa.
Sláva Il Ducemu!
Věříš mi?
Bojovníci…
- Věřím. - …na souši…
- …na moři i ve vzduchu… - Už půjdu. Je pozdě.
Poslouchejte.
- Stavím se pak v Cabirii. - Ne. Borsalino by tě nechal oběsit.
Vždyť říkám, že jsem profík.
Mám pro vás jediný příkaz.
Zvítězit!
- Duce! - Duce!
Spokojení?
- A zbytek? - Pojďte.
- Proč se ti říká Isola? - Pracuju sám.
Vím, že jsi jeden z mála překupníků ve městě.
Už poslední.
Je zázrak, že si na tebe fašisti ještě nedošlápli.
Jsem zloděj, ne špeh.
Špehové si dost nevydělají.
Někdo jako ty by se nám hodil.
- Jo? - A tobě by se zas hodili kamarádi.
Sto kilo tritolu.
Pět stenů, čtyři beretty, čtyři mausery, dva lugery a dvě bedny munice.
Zbraně oficiálně zabavuju ve jménu odboje a italského národa.
Neber si to osobně. Píšeme dějiny.
Dějiny nikdo nepřechytračí. Ani ty ne.
Jak chceš.
Co to sakra děláš?
- Nepracuješ sám? - Říkal jsi, že potřebuju kamarády.
Jen klid.
- To si je nespočítáš? - Budu ti věřit.
Někdo sem jede.
Fašisti! Kryjte se!
Honem!
Ne!
- Už jedou! Honem! - Pozor!
Do háje!
Pal!
Smrt fašistům!
Ne!
- Jeď! - Do háje, co prachy?
Teď to chceš řešit?
Zůstaň ležet!
Nezvedej se!
DIVADLO CABIRIA
Tak zatím.
„Promiň, Marcello. Peníze nikde. Zachránil jsi mi život.“
Hele… Ještě ty začínej.
- Isolo! - Co?
Nechci viset kvůli nějaké rychlovce.
Nic neslibuju.
Yvonne?
Neříkej mi tak.
Aspoň ty ne.
Tak jak to dopadlo?
Dobře.
Pusu?
Pietro.
- Ne, Pietro. - Hele…
Pietro.
Rozepni si to.
- Hele… - Ne tak nahlas.
- Slečno Yvonne? - Prokrista.
Slečno Yvonne!
Vteřinku.
Převlékala jsem se.
Dělej. Borsalino už na tebe čeká.
Pane profesore, věděl jste,
že rozpálená jehlice do jater způsobí pronikavou bolest, ale ne smrt?
Alespoň ne okamžitě.
Žár ránu okamžitě vypálí
a nedojde tak k vnitřnímu ani vnějšímu krvácení.
Někteří přežili až tři dny, aniž by ztratili vědomí.
Abyste našel to správné místo, stačí základy anatomie a troška cviku.
Kdo vám pomohl ty sovětské brožury vytisknout?
Pane tajemníku, už je tady.
Tak to necháme na zítra.
PŘÍJMENÍ: SCARANTINO JMÉNO: EDOARDO
- Jak jsi na tom? - Už to skoro mám.
Máš nové americké komiksy?
- Jen tenhle. - Corriere dei Piccoli.
Co? Je přece pro nejmenší.
Co blázní? Ještě si chce stěžovat.
Co mu je?
Yvonne mu asi dala košem.
Haló?
Achille, nemůžu bez tebe spát.
Mám napilno. Vezmi si něco na spaní a běž si lehnout.
Uvidíme se zítra.
Ještě tam máš tu svoji děvku?
Dobrou noc, Noro.
KONEC
- Dobrou noc. - Počkej.
Třeba to rozluštíš.
Další várka zbraní?
Tentokrát se liší. Je zašifrovaná.
Zkus se kouknout.
- Dobrou noc, Marcello. - Dobrou.
Pietro, už nemáme ani vindru na jídlo.
Díky za zprávu, Marcello.
Zavolej Amedea.
Amedeo.
Amedeo!
- Budeme jíst. - Už jdu.
- Co děláš? - Marcello mě něčím pověřil.
Je pěkná. Ještě jsi s ní nic neměl?
Za včerejšek se omlouvám. Byl jsem hulvát.
Už jsem si na to zvykl.
Nejsme totiž jen tým.
Jsme rodina.
Já, ty a Marcello.
Že?
Pojď.
Isolo?
Díky.
Corriere dei Piccoli.
Corriere dei Piccoli!
„CDP.“ Corriere dei Piccoli.
„P6.“ Strana šest.
Čtyřicet devět. Tři, čtyři, pět…
„Brzy přivézt…“
Dvacet sedm.
„Zlato?“
Zlato. To snad není pravda.
Mám to!
Už to mám!
Už to mám.
Tak co?
Marcello včera večer zachytil šifrovanou zprávu z prefektury.
- A? - Mají únikový plán.
- Chtějí utéct. - Kdo?
Mussolini.
Mussolini a všichni vůdci republiky.
Se zlatem, co si za 20 let nakradli.
Jen si to představ. Náš italský poklad.
Zatím je v Černé zóně.
- Převezou ho do Švýcarska. - Zbláznil ses. Co to plácáš?
K Černé zóně se nepřibližuj.
- Něco vymyslíme. - Hned tě zastřelí.
Borsalino ví o všem, co se tam šustne.
- Proto jsi tady. - Ne. Nevšiml sis, že je válka?
Přesně. Kdo by za války dělal takovou šílenost?
- Ty. - My.
Konečně máme šanci, Yvonne.
Čekáme na ni už věčnost.
Tobě to nedošlo?
Promiň, popleto.
Vždyť to…
…nejde. Co to vykládáš?
Černá zóna je nejstřeženější místo v Itálii.
Sídlí tam celé vojenské velitelství. Vlezli bychom do pasti.
Stovky fašistů, co neváhají střílet. Ozbrojené stráže na každém rohu.
Věže s kulomety. Výborně.
Lup schovávají ve skladišti.
Ukaž.
- Co to je? - Co?
Tam.
Torre delle Sirene.
Při bombardování města se tam vyhlašuje poplach.
Ne.
Jak říkám, Isolo. Nejde to.
- Neštvi mě. - Můžu?
Nic na tom není. Stačí zapojit hlavu.
Uvažuj trochu.
Až se dostaneme dovnitř, když se to podaří, co jim chceš říct?
Že jsme si přišli pro zboží?
- Jen potřebujeme plán. A víc chlapů. - Za jak dlouho?
- Za sedm dní. - Sedm dní?
Běž do hajzlu.
Díky za podívanou. Jdeme? Na takový kraviny jsem moc starej.
Isolo!
Musíme pryč.
- Ještě pušku. Jdeme! - Honem, Isolo!
Vím, jak na to!
- I tak je to šílenost. - Je to plán.
- Mohlo by to vyjít. - Vyjde to.
- Potřebujeme tři chlapy. - Specialisty.
Jo. Šoféra, pyrotechnika a někoho jako pírko.
Na výbušniny možná někoho mám.
- Znám ho? - Věky jsem s ním nemluvil.
- Dá se mu věřit? - Je nejlepší.
Dobrá. Ještě dva. Návrhy?
Musí to být chlapi?
Máš na mysli někoho konkrétního?
Zase ji?
Vrať se! Zastavte ji!
Stůj!
Ruce vzhůru!
Máš na mě chvilku?
Co šofér?
- Fabbri by to zvládl. - Fabbri?
- Fabbri ne. - Jo, Fabbri.
Ne. Víš proč.
Giovanni Fabbri? Šampion Mille Miglia? Hrdina Nürburgringu?
Ten Fabbri?
Znáš někoho jiného, Amedeo?
- Neumřel náhodou? - Je inkognito.
Fabbrimu se nedá věřit.
Ale dá. Našel víru a je na něj spoleh.
Změnil se.
Máš to pro mě?
Hádej.
To určitě.
Giovanni, jsi odpírač, co se schovává u strýčka v klášteře.
Jsem národní hrdina z Nürburgringu, jestli dovolíš.
Když tě teoreticky najdou, zastřelí tě.
Fajn. Co chceš ukrást?
Oloupíme Il Duceho.
Pracoval tady fašistický právník. Byla to jeho kancelář.
Potřebuju tetanovku?
Fabbri, no tak. Nemusíš se sem stěhovat.
Je to nouzová skrýš.
Uklízečka dostala padáka?
Kde vězí ten tvůj pyrotechnik?
Máme problém.
Hajzlové zatracení.
Sakra už!
Nebojím se neznáma!
Hlavně že mě duše nezradí!
Ještě není pozdě, synu. Kaj se.
- Co jsi zač? - Přítel Marcella Davoliho.
Piráti!
Zločinci! Zbabělci!
Ať žije anarchie!
Odsouzenec svátost odmítá.
Lugano krásné, sbohem,
jak líbezná to zbožná zem.
Palte! Proboha!
Anarchisté už odchází,
vyhnat nás chcete ohavnou lží.
- Nechceš trochu? - Ne.
- Hele, kdo přišel. - Pietro.
- Říká si radši Isola. - Isola. To je pseudonym?
- Jsi Molotov? - Ano.
To je pseudonym?
Je to krycí jméno. Liší se to.
- Jo? - Posledně jsi byl ještě škvrně.
Znal jsi tátu.
Michela? Děláš si legraci? Byli jsme jako tři bratři.
Taky jsi byl ve Fiume?
Byli jsme ochotní zemřít. V něco jsme věřili.
- Já, tvůj táta, a dokonce i on. - Jo.
Málem jsem přišel o nohu. A přišel jsem o kamaráda.
Přežiješ spíš jako zloděj než hrdina.
Dáme se do toho.
Povím vám plán.
Všichni máte svůj úkol, tak poslouchejte a neštvěte mě.
Nemáme ani pět dní.
SMRT BANDITŮM
Ke vstupu do Černé zóny…
potřebujeme úředně ověřenou propustku.
Hessa nám jednu sežene a Amedeo vyrobí padělky.
A co státní razítko? Nemám na něj formu.
Originál je jen v…
Samozřejmě už mám někoho, kdo ho může na prefektuře ukrást.
- A kývla na to? - Yvonne mi věří.
Pojedeme armádním vozem,
co fašisti používají k převozu vojáků a vězňů.
Fabbri bude řídit. S Molotovem vzadu pojedeme v oficiální uniformě.
Všichni ostatní se schovají pod lavici.
Až se dostaneme dovnitř, jak si poradíme s hlídkou?
Vlákáme je do bunkru a zamkneme je tam.
Jak to chceš udělat?
Něco vykouzlíš?
Skoro.
Nafingujeme americký nálet.
Ti šmejdi se zabarikádují v bunkru jako krysy.
K tomu potřebujeme tebe.
Vylezeš na Torre delle Sirene, středisko řízení poplašných systémů.
To je všechno? Kdo zaručí, že se schovají do krytu?
Trošku je popostrčíme.
Molotov a Amedeo…
rozmístí po celém obvodu výbušniny.
Rozpoutají peklo.
Na krádež budeme mít moře času.
A máme vyhráno.
Vydrž. Dáš mi prosím ten papír?
To já jsem ten šereda?
Dej už pokoj.
Nezapomínej, že jsem vyhrál medaili v Monte Carlu.
- Jsem hrdina… - Nürburgringu. Jasně.
Vyznamenal mě sám Il Duce.
O Benitovi si říkejte, co chcete, ale v autech se vyzná.
- V tom případě… - To stačí!
Venku neslyšíte ozvěny války.
Ale dějin.
Dějiny nás vždycky podrazí. Víte proč?
Protože v nás všichni vidí jen podfukáře. Nic víc.
- Jen nuly. - Díky, šéfe.
Já ne, Fabbri.
Já vidím profesionály.
Mistry.
Máte příležitost se předvést.
A vzít si i s úrokem zpátky, co nám ukradli.
Někdo mi řekl, že dějiny nepřechytračím.
Možná měl pravdu. Možná ne.
Zjistíme to, až to zkusíme.
Do hajzlu s minulostí.
To jsi řekl moc hezky, ale jak mám připravit výbušniny?
S tím, co máš v plánu, potřebuju aspoň 100 kilo tritolu.
Fašistům ho neukradneme a Američani nám nic nedají.
Vezmeme si zpátky, co jsem prodal Ahabovi.
Jeho várka je ve vile v Brianze. Majitel se přátelí s odbojáři.
- Výborně. - Komu ta vila patří?
Serbelloni.
- Jaký Serbelloni? - Můj režisér.
Markýz Serbelloni.
Zítra večer pořádá oslavu ve vile v Brianze.
Nemám co na sebe.
Pane tajemníku.
Už jdu.
Jdeme.
Leonido!
Yvonne.
Hej.
Jsi v pořádku?
Jo.
Co se děje?
Nic.
- Jen jsem moc pila. - Moc jsi pila?
Co tady děláš?
Mám na tebe prosbu.
Potřebujeme razítko z prefektury.
- Razítko? - Razítko.
- Poznáš ho podle… - Vím, jak vypadá razítko Černé zóny.
- Prosím. - Neumíš si to představit.
Je to tam jako na jatkách. Všude jsou stráže.
Den co den přiváží nové vězně.
Borsalino je zrůda. Netušíš, co dokáže napáchat.
Tebe podezřívat nebude.
Prosím.
Věříš mi?
Ahoj.
Co s tebou mám dělat, Lamberti?
Varoval jsem tě.
Ve městě si můžeš pašovat, co chceš, ale na ženu mi nesahej.
Snad ses nezamiloval.
Lamberti…
Pravý podnikatel…
by měl přemýšlet tímhle.
Ne tímhle.
Ani…
tímhle.
Lamberti?
Jestli Yvonne nenecháš, skončíš na šibenici.
A ti tvoji špinaví kamarádíčci jakbysmet.
ČTYŘI DNY DO LOUPEŽE
Zdravím.
Dáte si, nebo ne?
Určitě jsou ty zbraně tady?
Určitě. Jen to ze Serbelloniho musíme dostat.
Už jsi něco takového viděla?
Já ano.
Anarchisto, z té šlamastyky jsem tě dostal kvůli práci.
- To snad ne. Mluvíš jako pán. - Kdo že je pán? Prosím?
Kdyby tě slyšel Michele…
Hele…
O kluka ses dobře postaral. Ví, co dělá. Michele by na vás oba byl pyšnej.
To pochybuju. Z Pietra je zloděj jako já.
Upřímně? Byla to jen naivní představa.
Art deco ve filmu skončilo.
Je libo foie gras, madam?
Protože jsme umělci…
máme politickou a morální povinnost
strhnout Májin závoj mezi buržoazií a proletariátem.
Promiň, Carlo, ale tvoje poslední produkce byla bídná.
Není to tvoje vina. Režisér jsem já.
Hranic i nadstavby už bylo dost.
Proto jsem se rozhodl,
že natočím vlastní adaptaci Paní Bovaryové
mezi chudými rybáři, les pêcheurs, na Pantellerii.
Camillo, drahoušku, že budu tvá Emma Bovaryová?
Řekni, že ano.
Moje milá, tvá krása mě nekonečně inspiruje.
Nebudeš ledajaká paní Bovaryová.
Dámy a pánové, jedinečná paní Bovaryová.
- Bude to úspěch. Cítím to. - To je samozřejmost.
- Že? - Děkuji.
Co se děje?
Blíží se trable.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Premiéra na červeném koberci.
Povídám jí: „Noro, neber si nic s vlečkou.“
A v čem Nora přišla? V šatech s vlečkou.
- Šampaňské? - Ne.
- Pro vás? - Podpatky…
Proboha. Promiňte.
- A je to. - Omlouvám se.
To se stává.
- Promiňte. - Nedělej si starosti.
Předstírej, že jsem řekl ano.
To nic. C’est la jeunesse.
Ale je to hedvábí. Omluvte mě.
Jen zajdu do ložnice a hned se vrátím.
Do hajzlu s tím.
Co dodat?
Když věříš lidu, tak to dopadá.
Zbraně.
Marcellino.
Marcellino, přistav auta.
Národní hrdino, máš hlídku.
Dejte se do toho, lidi! No tak!
Serbelloni?
Jsem tady! Co to sakra je?
Musím držet hlídku.
Šampaňský!
- Pohyb. - Pohyb!
Polib mě.
No tak, casanovo.
Musíme zmizet.
Strýčku!
- Fiorenzo. - Kdo to byl?
Nevím. Číšník s pistolí.
- Co chtěl? - Co?
Co chtěl?
Zbraně!
Fiorenzo?
Fiorenzo! Rozvaž mě!
Co to krucinál je?
No tak.
Do hajzlu!
Honem.
Ani hnout.
Ukaž mi ruce.
Kdo sakra jste? Jak o těch zbraních víte?
Otoč se!
Ty?
Kdes byl?
Nakonec jsem se ukázal, ne?
- Pojď! Odřídíš to? - No jistě.
Řada je na Yvonne.
Občané. Pracovníci.
Vyhlašujeme generální stávku proti německé okupaci a fašistické válce,
za záchranu naší země, našich domovů a našich dílen.
Jak v Janově, tak v Turíně postavíme Němce před dilema:
buď se vzdají, nebo zemřou.
Přijela jsi.
Miláčku.
Půjdeme dovnitř?
Chci ti něco ukázat. Pojď.
Nemáš se čeho bát.
Pozor!
- Pozor, četo! - Salutovat!
Jdeme.
Dvacet let národní slávy.
Nádhera.
Líbí se ti?
- Čí jsou? Můžou být tvoje.
Nedělej si legraci.
Legraci si nedělám.
Odjeď se mnou. O všechno se postarám.
Se Švýcary už jsme se dohodli.
Pojedeme s Mussolinim, Clarettou a doprovodem.
Až se situace uklidní,
můžeme si koupit fazendu v Argentině nebo Brazílii.
Na slunci. Daleko odsud.
Chtěla bys?
Nevím.
Nora nikdy dítě nechtěla.
Ale spolu…
by nám mohlo být krásně.
Můžeme si založit rodinu.
Nejsem na mateřství stavěná.
Budeš báječná matka.
Vždycky se o tebe postarám.
Jak se jmenuje?
- Yvonne. - Yvonne?
Yvonne.
- Taky má pseudonym? - Ne, krycí jméno.
Běž za ní, ty pitomče.
- Co? - Co?
- Co si odpočinout? Zasloužíš si to. - Vy snad taky, ne?
Už jsme staří. Odpočineme si po smrti.
Uvidíme se v doupěti.
Věděl jsem, že na něj budeš mít špatnej vliv.
Trhni si.
Achille.
Nemáš už práce dost?
To je k pláči.
Ta tvoje děvka na tebe kašle. Dobře to víš.
Nech mě být, Noro.
Víš, která italská herečka poprvé hrála nahoře bez?
- Co? - Odpověz.
Clara Calamai v Žertovné večeři.
Vittoria Carpi.
- Kdo to je? - Artalova žena.
V Železné koruně od Blasettiho.
Mihla se v ní na pár vteřin.
Jako meteor.
Vmžiku byla pryč. Nikdo si ji nepamatuje.
No a?
Jsi jako Vittoria Carpi.
Mně byla láska přímo souzená.
V životě jsem vždycky hrála hlavní roli.
Zato ty jsi jen vůdcův dvojník.
Komparzista v životě, co za nic nestojí.
A ty jsi dcera povozníka z Cremony.
Eleonara Masciocchi.
Zmlkni.
Kdybys nešla s každým do postele, daleko bys to nedotáhla.
Ticho!
Je konec, Noro.
Můžu ti něco poradit?
Najdi si jiného mecenáše.
V dnešní době to s lidmi jako ty špatně končí.
Běž.
Táhni!
Táhni za tou svojí děvkou.
Už na tebe čeká!
TŘI DNY DO LOUPEŽE
Siréna Cabirie, Yvonne.
Bravo!
Jsi překrásná!
Yvonne!
Yvonne.
Nesahej na ni.
Varoval jsem tě, abys ji nechal na pokoji. Ale nedáš si říct.
Zaslouží si někoho lepšího.
Yvonne!
Yvonne, musíme pryč.
Pane!
Dostaň toho hajzla a všechny jeho kamarády.
Všechny je pozabíjej.
Můžu si dát cigaretu?
Patřila tátovi.
Je tvoje.
K zemi!
No tak! Honem!
- Co dodávka? - Je připravená. Pojď!
Honem!
Do háje. Moje puška!
Marcello!
- Isolo? - Hej.
- Co se stalo? - Fašisti vnikli do dílny.
Zasraná armáda.
- Jste v pořádku? - Jde to.
Už nekrvácí, ale ať nemá infekci.
Marcello.
Tebe nic nezabije.
Co se jí stalo?
- Nic mi není. - Jasně.
Borsalino. Snažil se nás zabít.
Provalilo se to?
- Co? - Provalilo se to?
Ne. O loupeži podle mě nic netuší.
Hele…
Zavoláme doktora a zapomeneme na to. Co myslíte?
Zapomeneme na to? Chceš to vzdát?
Isolo, potřebuje doktora.
A on rozhodně taky.
Sám potřebuju doktora.
Ne, nemůžeme to riskovat. Jde po nás Borsalino.
Cos mu sakra provedl, že tak zuří?
Našli jste je?
Ne, hledáme je všude.
A Yvonne?
Kdys otěhotněla?
Nevím.
- Takže by mohlo být… - Ne.
Je tvoje. Mrzí mě to.
Proč tě to mrzí?
Vždyť je to krása.
Vážně?
Bude nejrozmazlenější na světě.
Bude mít všechno, co jsme nikdy neměli.
- Jak to myslíš? - Je to znamení, Yvonne.
Jaké znamení?
- Že je musíme vyloupit. - Pořád?
- Nemáte šanci. - Ale máme.
- Ano. - Ne, bohužel.
Sama jsem tam byla. Je to horší, než si myslíte.
Je to sebevražda.
Viděla jsi Mussoliniho poklad?
Jak vypadal?
Jak jsme si ho vysnili.
Kdo tě tam vzal?
Borsalino.
Proč?
Isolo!
A sedm. Už jste tady všichni.
Díky bohu, že jste přežili. Bála jsem se, že přijdu pozdě.
Gianna Ascari, těší mě.
- Co sakra chceš? - Chci s vámi uzavřít obchod.
- Obchod? - Rozdělíme se půl na půl.
Půlku mně a půlku vám. Bohatě to bude stačit.
- Nevím, o čem to mluvíte. - Ale já ano.
Špehovala nás.
Nedávno jsem si za tebou do Cabirie přišla promluvit o Achillovi.
Chtěla jsem, aby ses ho vzdala.
Čekala jsem omluvu.
A trošku úcty.
Trošku pochopení od další ženy.
Ale dostala jsem něco lepšího.
Nápad.
Hned tě zastřelí. Borsalino ví o všem, co se tam šustne.
Proto jsi tady.
S Leonidou bychom nestihli nic narychlo připravit.
Měli jste solidní plán, tak jsme vám nebránili.
Nebojím se neznáma!
Hlavně že mě duše nezradí!
Mohla jsem vás kdykoliv udat.
Neudělala jsem to.
Povím vám plán. Všichni máte svůj úkol, tak poslouchejte a neštvěte mě.
Jestli souhlasíte, provedete loupež, zatímco vám budu krýt záda.
A pak si rozdělíme kořist.
Neříkáte to tak ve vaší hantýrce? „Kořist?“
- To tak nenávidíš manžela? - Už se mnou v plánech nepočítá.
Na rozdíl od někoho jiného.
Prosil ji, aby s ním odjela. To nevíš?
Co kdybych tě zabil?
Leonida na vás poštve manžela, jeho milici a všechny Němce ve městě.
A Il Duce si poklad během zákazu vycházení odveze do Švýcarska.
Nepřišla vám poslední zpráva?
Změna plánu. Švýcaři očekávali překročení hranic.
Vydej rozkaz k odjezdu.
Chci, aby všechny naše síly bránily Černou zónu.
Co s vězni?
Nenechte žádné stopy.
Pal!
Máte… Máme asi 24 hodin. Víceméně.
TŘI DNY DO LOUPEŽE
24 HODIN DO LOUPEŽE
Snad o tom neuvažuješ.
Není o čem uvažovat. Je to rozumná nabídka.
No tak, Isolo. Kdo tady velí? Ty, nebo ta děvka?
Platí.
- Isolo! - Ale…
Co platí?
My se postaráme o zlato a ona o muže.
Takže vám to pálí.
Co děláš, Pietro? Ty jí věříš?
- Co je ti po tom? - Riskuješ život i svoje dítě.
- Chtěla jsi i s dítětem utéct, ty kozo! - Co?
Je mi tě líto. Co se s tebou stalo?
Jak mám vědět, že není jeho?
- Myslíš, že mě tak ochráníš? - Nedělám to pro tebe.
Snažím se chránit někoho jiného.
Představení skončilo.
Máme čas do zítřka.
Do zítřejší noci to nestihneme.
Tak si běž.
Kdo chce, ať si jde. Ale dotáhneme to do konce.
Jdu do toho.
Já taky.
Do hajzlu s Il Ducem.
Kdo krucinál bude řídit?
Co to děláš?
Promiňte.
Vězeň Pietro Lamberti na příkaz generálního tajemníka.
Vězeň Pietro Lamberti.
Vězeň Pietro Lamberti… Ne.
Pietro Lamberti na příkaz generálního tajemníka…
Salutovat! Doklady!
Vězeň Pietro Lamberti!
Na příkaz generálního tajemníka Achi…
Salutovat. Doklady. Vězeň Pietro Lamberti.
Na příkaz… Heil!
Salutovat. Doklady. Vězeň Pietro Lamberti.
Na příkaz generálního tajemníka Borsalina!
Promiňte, ale máme naspěch.
Je 1:55.
Ve tři se rozezní sirény. O pět minut později začne ohňostroj.
- Určitě? - Dej mi pěstí.
- Zaber. - Určitě?
Zaber!
Ještě víc!
Ještě jednou?
To stačí. Díky.
Jdeme.
NULA HODIN DO LOUPEŽE
- Co vezete? - Vězně. Lamberti, Pietro.
NÁRODNÍ REPUBLIKÁNSKÁ GARDA
Obraťte se na poručíka.
- Otevřete bránu! - Otevři.
Musíte ji zavírat. No tak!
Hele. Poklad je tamhle.
Torre delle Sirene. Běž.
Pojď, brácho. Jdeme.
Vystupte si prosím, poddůstojníku.
Ven.
- Kdo to je? - Pietro Lamberti. Vězeň.
Nikdo mě nevyrozuměl.
Na příkaz generálního tajemníka Borsalina.
Pan tajemník mi nic neřekl.
Za mnou.
Měl bys jít. Už je skoro načase.
- Tak dělej. Běž. - Díky.
Ani muk a nic se ti nestane.
Nedala jsi mi na výběr.
Co chceš?
Uklidni se.
Nechci ti ublížit.
S Norou je to náročnější, to uznávám, ale…
má jednu přednost.
Vždycky byla mazaná.
Uměla si vybrat muže. I život.
Koho sis vybrala ty?
Příživníka. Zloděje.
Možná jsem jen děvka.
Možná jsme pro sebe stvoření.
Za pár hodin už budeme za hranicemi.
Časem si uvědomíš, že je to tak jen dobře.
Miluju tě.
Co je?
Promiňte, pane tajemníku. Přivezli vám do depa vězně.
Vězně?
Pietra Lambertiho.
Pane?
Už jedu. Nespouštějte ho z očí.
- Miřte. - Poplach!
Stůj.
Co to děláš?
Klid, kamaráde. Taky jsem na obchůzce.
Ukaž mi doklady.
Jo, jasně.
Tady jsou.
Svažte ho.
Stůj!
Ať žije anarchie.
Sakra!
Stůj.
Honem!
Tak pohyb!
Přece mě neopustíš i ty.
Jdeme. Přidejte!
Fabbri, musíme zatarasit vchod do krytu.
Pojď!
Běž do prdele, Fabbri!
- Honem! - Jdeme!
Dělejte! Rychle!
Honem!
No sakra.
Kolik ta cihla krucinál váží?
Hele. Koukej.
Jde mi z toho hlava kolem.
Líbí se vám, co?
Koukejte na to.
Nejdřív cihly!
Kdo by to byl řekl?
Kde je Molotov?
Zasloužil si to vidět.
Molotov to nedělal pro peníze.
Vychutnej si vítězství.
To jsi přece chtěl.
Jsem zloděj, Marcello.
Pohyb! Přidejte!
Skončí to, až budeme daleko odsud.
Co to je?
Snubní prsteny.
Dary od všech italských žen, co přispěly na válečné úsilí.
Darovala ho i máma.
Jedinou památku na tátu.
Co manžel?
Vzájemný rozchod.
Neslučitelnost povah.
Půl na půl, jak jsme se dohodli.
Nevím…
jak ti to říct, Isolo.
Nikam nepůjdeš.
Měli jsme dohodu.
Nedělej mi kázání. Ty bys mi to udělal taky.
Máš pravdu.
Odhoďte zbraně! Vážně!
Odhoďte je!
Leonido!
Asi ti nezbývá než nás pustit.
Pietro.
Neubližte jí.
Kamarádi to asi nepochopili.
- Pusťte ji. - Ne.
- Pusťte ji. - Neubližte mu!
- Pusťte ji! - Neubližte mu! Pietro!
Taková hodná holka. Měl jsi ji poslechnout.
Ty mrcho!
Yvonne!
Byla radost s vámi obchodovat.
- Na kolena. - Ne! Pietro!
Prosím.
Pietro!
Jsem národní hrdina.
Honem!
- Tudy! - Rychle!
- Honem! - Marcello!
Isolo!
- Kryjte se! - Ahabe…
Potřeboval jsi kamaráda.
- Rychle pryč! - Běžte!
Bomba!
- Yvonne! - Pietro!
Pietro!
Ta holka nekecala.
Varovala tě, že?
Možná věděla, že všechno poděláš.
Vím, kam jedou. Ahabe!
- Doženeme je. - Jak asi, Isolo?
Nemůžeme ji tam nechat.
Poškodili všechny vozy.
- Prosím… - Isolo.
Nic s tím nenaděláme. Víc nezmůžeme.
- Jde ti jen o zlato! - A tobě ne?
- Mně ne! - Zbraně pryč.
- Ne! Zabij mě! - Ne.
- Pietro. - Co?
Tamhle jsou!
Pietro!
Do hajzlu.
Isolo!
Jo!
Jsi naživu.
- Yvonne… - Pietro.
Miluju tě.
Můžu? Dělejte, že tady nejsem.
Zajímalo by mě…
Jak je asi hluboký?
Co?
Jak je hluboký?
Asi moc ne.
Tak zlato můžeme vylovit.
Pomalu, jednu cihlu po druhé. Bratránek je u námořnictva.
- Co je? - Ale nic.
Musíte to zvládnout sami. Neumím plavat.
- Věříš mi? - Vodu moc nemusím.
Jako kluk jsem kvůli psovi spadl do jezera a málem jsem se utopil.
- Ne. - Psů se bojím taky.
Nikomu to neříkejte.
Aby se národní hrdina z Nürburgringu bál psů a vody…
Zkazilo by mi to pověst.
Přerušujeme vysílání, abychom vám sdělili mimořádnou zprávu.
Německé ozbrojené složky se vzdaly spojeneckým silám.
Válka skončila.
Opakuji. Válka skončila.
Překlad titulků: Hana Mišove