Downloaded from YTS.MX
- ספיישל קומדיה של NETFLIX -
Official YIFY movies site: YTS.MX
- ב-2022 רומש יצא לסיבוב הופעות מצליח בבריטניה… -
אתה רוצה משהו מ"ווגאמאמא"?
- שהגיע לשיאו בספיישל לנטפליקס בתיאטרון בעיירת מולדתו, קרולי -
- רומש רנגנתן חוזר הביתה -
שלום, קרולי!
- נטפליקס שלחה מצלמות כדי לברר עוד על האנשים שעשו את האיש -
תכלול אותנו?
בספיישל הסולו סטנד-אפ שלי?
רציתי שאימא שלי תראיין אותי.
בכנות, היא לא הייתה הבחירה הראשונה שלי.
אפילו לאישה סרי לנקית מעל גיל 60 היא לא הייתה הבחירה הראשונה שלי.
- וכדי להבין… -
- למה קרולי? -
קרולי היא חור.
אני מצלם ספיישל בינלאומי לנטפליקס
בתיאטרון מחורבן שנראה כמו מרכז פנאי נטוש,
ואף אחד לא שם זין!
אתה בסדר?
- הדרך לקרולי -
"אני יושבת כאן עם קומיקאי בשם
"רומש רנגנתן."
עם מי את מדברת עכשיו?
תעשי את זה למצלמה.
אני אימא של רומש, שנטי רנגנתן. -אוקיי, את רוצה להתחיל מהתחלה?
אני מנסה לעזור לך, כדי שתצא לך מזה תוכנית ראיונות,
אז תמשיכי. -אוקיי.
אני שנטי רנגנתן,
אימא של רומש.
רק רציתי להציג את עצמי קודם.
"אני יושבת כאן עם קומיקאי בשם רומש רנגנתן.
"בוא נתחיל לדבר על הספיישל לנטפליקס."
אוקיי, זה פתיח טוב. את כתבת את זה?
כן. לא. -זו הייתה פאוזה מטורפת.
לא, דינש. -אוקיי, תמשיכי.
"בוא נכיר אותך קצת.
"מה הופך אותך למעניין עבור צופי נטפליקס?
"תוכל להסביר לי?"
אני לא יודע מה… -זו לא התשובה.
תגיד את זה כמו שצריך. מה זה?
אני לא… מה הופך אותי למעניין עבור צופי נטפליקס?
כן. -אני לא ב"חיות רעות".
אני עושה ספיישל סטנד-אפ.
- שישה שבועות לפני הספיישל -
למה אתה כאן היום?
בעיקרון,
ליסה, הילדים, אימא שלי, אחי,
הם לא יודעים שאני מצלם…
ספיישל לנטפליקס.
אני פשוט חושב
שזה יהיה דבר נחמד להודיע להם עליו. אני חושב שאימא שלי תהיה גאה, ו…
ליסה תהיה גאה, אני מקווה. הילדים יהיו…
אתה יודע, לילדים לא ממש אכפת מה אני עושה.
אז אני מקווה שהם קצת יתלהבו.
אני עושה סטנד-אפ. אתה יודע את זה, נכון?
כן. -מצחיק מאוד.
כן. -סטטוס של אוצר לאומי, הייתי אומר.
ברור. -אוקיי, אז…
אני עושה את ההופעה של סיבוב ההופעות שלי,
אצלם אותה, והם יעלו אותה לנטפליקס.
אז מה נצטרך לעשות?
תכלול אותנו?
בספיישל הסולו סטנד-אפ שלי?
כן. -טוב, אוכל להכניס אתכם לקרדיטים.
זאת הזדמנות בשבילך. זה נטפליקס. -תכניס אותנו לקרדיטים.
"תודה שנפטרת מכל הערכה עצמית עודפת, שנטי רנגנתן."
"תודה על החרדה המתמשכת בנוגע לבחירות שקיבלתי, שנטי רנגנתן."
אתה מגזים. -על טבליות הוויטמינים.
סליחה? -הוויטמינים.
את צודקת, מצטער. באמת נתת לי טבליות ויטמינים.
בבקשה. -זה מקזז את כל השנים של טיפול.
"לפחות עברת את כל הנזק הזה."
אבא. -כן? "אבל קצת אבץ."
כן.
אפשר לקבל איזו עצם מזדיינת?
זה עולה לרשת עולמית!
"נראה לך שאימא שלך תוכל לקבל הופעת אורח בתפקיד עצמה?" למה?
למה?
זאת המשפחה היחידה
שאם אתה אומר בה שאתה עושה משהו, אומרים לך, "מה התפקיד שלי?"
לא רואים דבר כזה בספיישלים אחרים.
לא רואים את כריס רוק אומר, "תנו לי להציג בפניכם את גברת רוק!"
ואז היא יוצאת ועושה קטע.
על מה אתם מדברים?
אבל כל הכבוד. אלה חדשות מצוינות.
עבודה יפה. -תודה.
זאת אשתך. היא חייבת לתמוך בך, בין אם היא אוהבת את זה או לא.
הגישה של אימא לנישואים. מה זה?
ליסה צריכה לתמוך בי, בין אם היא אוהבת את זה או לא?
אתה בעלה.
היית גאה באבא שלנו?
לא, אבל העניין הוא… -בהתחלה, כן.
כן. וכמה זמן זה נמשך? כי זה לא היה כשהיינו בחיים.
"למה לעזאזל האידיוט הזה נכנס לחיים שלי?"
ליסה… -אוי, לא, אל תערבי אותי.
כשאתם הולכים לאכול, או הולכים למסיבה,
אם בעלך מתחיל להסתכל על איזו אישה,
היית רוצה שהוא יעשה את זה? -לא.
זו ממש… -הנה!
את יודעת, אימא, זו שיחה ממש נהדרת על הספיישל שלי לנטפליקס, נכון?
ידעתי שתוכלי להעלות את זה בכל שיחה.
מה שלא ציפיתי זה שאני אדבר על צילום ספיישל לנטפליקס…
"האבא המחורבן שלך!"
"יהיו שם נשים? אבא שלך היה אוהב את זה."
"תקשיב לי, אם הוא היה יושב באולם, הייתי כאן, כאן…"
אז הנקודות העיקריות הן שאני מצלם ספיישל לנטפליקס, ואף אחד מכם לא מופיע בו.
אני רק רוצה שזה יהיה ברור. -אוקיי.
אתה גס רוח.
מה קורה, רום?
חשבתי שאגיע לכאן, אודיע על הספיישל,
אחבק את כולם, תהיה הרבה אהבה בחדר.
ומה שקרה בפועל
זה שהודעתי על הספיישל ויצאתי מהחדר בלי לחבב אף אחד שישב שם, למען האמת.
אז, אימא, רציתי לבקש ממך שתראייני אותי,
אבל לפי ההופעה שלך היום, האמת היא שיש לי ספקות.
הרעיון הוא להכיר אותי לקהלים חדשים, בסדר? -כן.
אז תחשבי על כמה שאלות שאולי תשאלי אותי.
מה גרם לך להצטרף לנטפליקס?
או שהם הזמינו…? -לא הצטרפתי לנטפליקס.
סליחה! -מתי הציעו לך את העבודה?
אתה עושה את הנטפליקס. -"אתה עושה את הנטפליקס."
אוקיי, תשאלי אותי את השאלה.
השאלה הייתה…
שכחתי.
אני חושב שזה יהיה מעולה. -מעולה, כן.
מה הבעיה שלך?
אלה רק שניכם שעושים פה ריאיון מטופש.
זה מה שזה!
זה ריאיון. -אל תעשו את ההכנה כשאנחנו…
אתה לא יכול להשתתף בזה אם אתה רק נאנח בשעמום כל…
תעשו את זה כשאנחנו לא פה.
כן, אני… אתה יודע מה?
אני בטוח שזה מה שהוא היה רוצה.
אתה צופה לפעמים בתוכנית של אבא שלך, חמוד? -לא, אימא לא מרשה לי.
יש יותר מדי קללות.
לא אכפת לי, חברים שלי צופים בזה. למה אני לא יכול לצפות באבא שלי?
אתה לא רוצה לצפות בו כשהוא מולך בחדר,
למה שתרצה לצפות בו בטלוויזיה?
"למה לדעתך, אחיך, דינש, עוזר הרבה יותר,
"ותמיד מוצא זמן לעזור לי?"
לפעמים אני פשוט עסוק בעבודה ודברים כאלה.
כן, ברגע שאתה מסיים לעבוד,
אתה יכול לפחות לסמס לי, "אימא, התקשרת. משהו דחוף?"
כן, וזה אף פעם לא משהו דחוף.
זוכרת שפעם כתבת לי, "תתקשר אליי דחוף",
והתקשרתי אלייך, ואמרת, "איזו מידה אתה במכנסיים?"
כי עלית במשקל. רק רציתי לדעת מה המידה הנכונה.
כן?
מה הטעם? מה אמור להיות הקטע הזה?
מה אנחנו מנסים לעשות?
לגלות עליך עוד פרטים,
להבין למה אתה מצלם ספיישל לנטפליקס… -כן?
ו…
דברים קטנים כאלה, פשוט לתת לציבור לדעת.
כל השאלות צריכות למלא את המשימה הזאת, כן?
אוקיי. "בוא נעמיק בספיישל שלך לנטפליקס.
"למה אנחנו בקרולי?"
אנחנו בקרולי כי…
כן.
גדלתי בקרולי. -כן.
עבדתי בקרולי, ואני עדיין גר בקרולי.
אוקיי. -אז זה חלק מכל ה…
חיים שלי.
אז חשבתי שיהיה טוב להביא את הספיישל לכאן, לקרולי,
ל"הות'", התיאטרון המקומי שלי.
איזו תשובה יפה נתת לנו. זה ממש שימח אותי.
אתה מרוצה ממנה? -כן.
עכשיו אני רוצה להגיד להם ש…
האמת שקיבלתי החלטה לצלם את הספיישל כאן.
לא כאן, אבל בקרולי. ב"הות'".
תיאטרון ההות'.
הוא נראה יפה?
מבחוץ? לא, הוא נראה נורא.
אבל מבפנים…
טוב, הוא דומה למראה שלו מבחוץ, למען האמת.
אבל לא הייתי מצלם אותו מבחוץ. זו העצה שלי.
שכרתי רחפן.
אני מקווה שהוא עף גבוה.
בנים, אפשר לדבר איתכם רגע, בבקשה?
כן, בטח.
רק רציתי להגיד לכם, נכון שסיפרתי לכם על הספיישל?
אני אגיד לכם איפה זה יהיה,
ואני רוצה לקבל מכם תגובה כנה, אוקיי?
בעיקרון, החלטתי לעשות את זה ב…
בבית שלנו. -לא.
בהות', בקרולי.
באמת?
וואו! -כאן?
סליחה? -בקרולי?
כן. -שם נעשה את ההופעה שלנו.
אתם עושים שם הופעה?
כן. -איזו הופעה?
אנחנו רוקדים ומשחקים, ודברים כאלה.
לא באולם הגדול, בו אני מופיע? -כן, באולם הגדול.
באולם של הילדים הגדולים. -בשבוע הבא.
אז הם עושים הופעה לילדים באותו אולם בו אני מצלם את הספיישל?
זה מה שאמרתי לך. חשבתי שתצלם את זה במקום יוקרתי יותר.
אז אני אעלה לצלם את הספיישל שלי ואחשוב,
"זו אותה במה שעליה הופיעו שמות גדולים כמו אלכס וצ'ארלי רנגנתן?"
כן. -כן.
מה לא בסדר בזה? -שום דבר.
אתה בסדר?
כן, אני בסדר, זה רק… -אתה נראה מדוכא.
אז בשבוע לפני שאני מצלם את הספיישל,
הילדים שלי משתתפים בשלוש הצגות שאזלו הכרטיסים אליהן בהות'.
להפקה של ילדים.
הפקה של ילדים
משתווה לספיישל שלי בנטפליקס.
"בוא נדבר על החיים בדרכים.
"האם ליסה והילדים מתגעגעים אליך?
"איך אתה שומר עליהם…
"שומר על הרומנטיקה בחיים?"
עם ליסה והילדים?
לא, התכוונתי עם ליסה. -הבנתי.
"כשאתה לא בבית, ניסית שיחות סקסיות?"
מה? -שיחות סקסיות עם אשתך.
שיחות סקסיות? -כן.
שיחות סקסיות עם אשתך.
כדי לשמור על הרומנטיקה בחיים. -מה זה?
למה אתה עושה שיחות סקסיות, בן?
למה אתה עושה שיחות סקסיות?
בכנות, זאת פעם ראשונה שאני שומע את הביטוי "שיחות סקסיות".
למה את מתכוונת, "שיחות סקסיות"? -אתה רוצה שאגיד…?
"היי, ליסה.
"מה את לובשת היום?"
זה…
"את לובשת את התחתונים שקניתי לך?"
אלה השאלות הסקסיות.
למה אני צריכה להגיד לך?
אתה מנסה להגיד לי שאף פעם לא דיברת עם ליסה בקול סקסי?
לא. -אף פעם?
אף פעם.
את דיברת פעם עם אבא בקול סקסי?
אולי עשיתי את זה כשהייתי בת 20, 21.
אחר כך הוא עצבן אותי, אז לא היו שיחות סקסיות.
בלי שיחות סקסיות. -אז היו לך שיחות סקסיות עם אבא?
כן, למה לא?
מה אמרת?
אני לא יכולה להגיד לך דברים מסוימים.
זה קצת גס. -"קיבלתי תושבות קבע.
"ממזר מלוכלך."
לא…
"למה אתה עם אישה אחרת?"
אלוהים!
- שבועיים לפני הספיישל -
מה התוכנית להיום? -הרעיון היום
הוא להבין קצת את קרולי ואת ההשפעות שיש לה עליי, אני מניח,
אז בחרתי כמה דברים שאנחנו יכולים לעשות.
אני לוקח את דין ואת אימא שלי,
ונדבר קצת על הרקע שלי, אני מקווה.
חשבתי שנוכל
לנסוע לברודפילד,
שהוא בגדול המקום בו ביליתי את רוב הילדות שלי,
בדיור הציבורי שם, ו…
יהיה נחמד פשוט לדבר על החוויות שלנו שם.
אתה יודע, ברודפילד סוג של עשתה אותי, אפילו יותר מקרולי עצמה.
זה הבית בו התחלתי את קריירת הסטנד-אפ שלי.
לא, לא התחלתי כאן. -כן.
התחלתי לעשות סטנד-אפ כשגרתי כאן. -אוקיי.
פעם קפצתי מהחלון האחורי.
קפצתי מהחדר שלי והתגנבתי החוצה,
ואני זוכר שנחתי, וקמתי,
ואבא הסתכל עליי דרך החלון.
אחרי שהוא דפק מישהי?
למה להעלות את זה כל פעם? -אני רוצה לברר.
זה רע גם לי, כי אני לא דפקתי מישהי. -כן.
כי רצית שאהיה בתול עד גיל 37.
כל הכבוד, החלום הוגשם. -וזה מה שהוא היה, רוב הזמן.
לכן למדת קשה. -האמת שהפעם הראשונה לא ממש נחשבה.
אוקיי. -מה?
הצלחת יפה.
היית בתול עד גיל 37.
צחקתי.
הייתי בן 35.
אתה יודע מי לא היה בתול? אבא.
אבא נעלם.
פשוט תותח.
הוא עשה כל כך הרבה סקס בחיי הנישואים שלו, זה היה מדהים.
ואז גילית… -נדיר מאוד לקנא ברמות הפעילות של אביך המת.
שחקן!
שניכם נרדמתם מהר, אבל ידעתי לאן הוא הולך.
לאן הוא הלך?
לביובוש.
אוי, אלוהים!
זה יהיה ספציפי מאוד. -אז הלכתי לשם.
האישה שהוא רצה… המכונית שלו הייתה שם.
לקחתי את המכונית וחזרתי לפה.
לא רצית לתפוס אותו?
"תן לה בראש. נתראה אחר כך."
זה היה טוב…
בכל מקרה…
אימא בחלון…
"כן, זה התחת שאני מזהה שעולה ויורד. אוקיי, נתראה אחר כך. תיהנה."
זה היה מוזר. לא ציפיתי שאימא תדבר על זה שאבא בגד.
למה? העמדתי פנים שאני לא יודעת על זה כלום.
אימא, אמרת לנו בכל בוקר בדרך לבית הספר. ידענו על זה, טוב?
זה היה בסדר. -הוא נעדר…
ידעתי שאבא בוגד לפני שידעתי את לוח הכפל.
"תקריאי את הסיפור."
"אבל לפני שאתחיל, אבא שלכם הוא בוגד מנוול."
"חמש כפול ארבע?"
זאת האמת, בכל מקרה. -כן.
בכל מקרה, למרות כל זה… -כן.
יש זיכרונות מאושרים. אני מתחיל להיזכר. -אני זו שסבלה,
אבל דאגתי שאתם תהיו מאושרים.
נכון. -לא, מה שקרה…
עבדתי הרבה שעות נוספות.
כן. -ול…
זה באמת גרם לנו אושר.
היית בחוץ.
"אולי תעבדי עוד משמרת, אימא?"
"אלוהים, ממש קשה לנו." -כן.
בכל מקרה, אני שמח שעשינו את זה. -אוקיי.
אז איך זה הרגיש לחזור לכאן?
יש לי זיכרונות נעימים מכאן.
זה לא שחזרתי לשם וחשבתי, "אלוהים!"
כאילו, "תודה לאל שברחתי מהרחובות האלה", אתה יודע?
זה לא היה ככה.
אהבתי את ברודפילד. היה כיף.
אתה יודע, מדי פעם פוצצו את המכונית שלך, היית מוצא וויד בחוץ,
אם היית עובר ליד חנות משקאות חריפים, נרקומן היה דורש שתקנה לו סיידר או משהו,
אבל חוץ מזה,
אהבתי לחיות שם.
התחנה הבאה שלנו היא בית הספר "הייזלוויק"…
שם הייתי תלמיד
קצת אחרי שעברנו לברודפילד,
וחזרתי לשם גם כדי להיות מורה. זה יהיה נושא קבוע, שאני חוזר למקומות שוב.
אני כמו ישו.
זה נכון? זה עובד?
כי הוא קם לתחייה? אני לא יודע אם הוא הלך לאותם מקומות.
הוא בטח עשה את זה לפעמים, אם הוא מצא מקום טוב לאכול בו צוהריים.
נגרים הם אנשים של הרגלים. אם הם מוצאים מקום טוב, הם יחזרו אליו.
חשבתי שיהיה מגניב לבקר בכמה…
מקומות מרכזיים בקרולי,
כי לימדתי כאן ולמדתי כאן.
כן. -אתה למדת כאן.
כן.
מדי פעם היית מגיעה לאסיפות הורים, נכון?
כן. -הייתי מה שנקרא "זיקית חברתית",
מה שאומר שהייתי מנשק כל תחת בכל רגע כדי לנסות להיראות מקובל.
"כן, אני מחבב אותם.
"כן, אני אוהב את זה."
גם אני הייתי כזה, אבל זה כי היינו ילדים שמנים.
יכול להיות. אתם…
"יכול להיות."
"זה יכול להיות."
"כן, זה הדבר הראשון שאני מסכימה איתו. שניכם הייתם ילדים שמנים.
"אני…
"לא נהניתי מהשיחה בכלל, אבל זה דבר שיש לי רגשות חזקים אליו."
למה ביקשת שאוריד אותך בהמשך הדרך?
כי הבכת אותו. -כי הבכתי אותך?
בנות היו מתקשרות הביתה ושואלות, "דינש שם?"
ואימא הייתה אומרת, "כן, רק שנייה.
"דיני!"
אלוהים!
למה שתעשי את זה?
"דיני, בתול קטן שכמותך,
"יש לך טלפון.
"דינש, תביא לכאן את הפין הקטנטן שלך ותענה לטלפון."
אף פעם לא אמרתי דברים כאלה.
לא? -לא!
אנשים יכולים לחשוב שאני משוגעת.
להשתמש במילה הזו… אני לא!
אני חושב שהם יוכלו להגיע למסקנה הזאת מציטוטים ישירים,
לא מזה שאני עושה בכאילו. -יכול להיות, כן.
איך היינו בבית הספר, לדעתך?
היה לי קשה איתכם.
כשהייתי שולחת אותך ללמוד מעלה, היית יושב וקורא ספר.
זה הכול. -כן, איזה מורד.
כן.
הם אמרו שנוכל ללכת לכיתות ולדבר עם ילדים.
מה היעד שלך? מה המטרה שלך?
טוב, רק לראות מה התגובה שלהם לזה שאני מצלם ספיישל.
אוקיי. -אולי הם ישתגעו.
- לכו בצד שמאל -
היי. -היי!
שלום, מה נשמע? -היי.
יש לנו כאן אורח מיוחד. -שלום.
היי, כולם. -שלום.
פעם היינו קולגות. -בהחלט, כן.
איך הוא היה כשהוא לימד? הוא היה מורה טוב?
הוא לימד בכיתה המקבילה, והילדים בהחלט נהנו, כן.
כן. -אז אתה רוצה להציג את עצמך, או…?
כן, בטח.
אני רומש רנגנתן, קומיקאי. -אני יכולה…? אתם מתרגשים לראות אותו?
אף אחד לא מתרגש. אני לא מתכוון לזה בקטע רע.
בבקשה.
איך כולם מרגישים בקשר לספיישל המתקרב?
הספיישל לנטפליקס? מישהו יודע על זה?
אני מצלם את ההופעה שלי ב… אתם מכירים את ההות'?
כן. -התיאטרון הכי טוב במדינה.
כן. -כן. מישהו כאן ראה את "סינדרלה"?
מישהו זוכר? כן. זוכרת מי הייתה המראה הקסומה?
כן! -אתה.
כן? כן, חבר'ה! -אני חושב שהיא שתולה.
מצפה לך עתיד גדול, תקשיבי לי.
תודה רבה, חבר'ה. להתראות. -אני מאחלת לכם כל טוב,
ותהיו מאושרים.
אוהבת את כולכם. -תודה.
מה? הייתי… -למה?
חשבתי שאתה הולך. -כן, אבל עוד לא התחלתי לצאת.
את יוצאת כאילו את אלביס או משהו. -יש לי שאלה.
יש לך שאלה? כן, סליחה. ברור, קדימה.
הרגשת פעם כמו מנודה בהייזלוויק בגלל…
האתניות שלך או האישיות שלך או משהו כזה?
האישיות שלי? -אני לא יודע.
אתה אדם נחמד מאוד, אני בטוח.
אני בטוח שאתה אדם נחמד מאוד.
אני מבין למה תחשוב ככה. -אני חייבת לומר לך…
וואו, לא. זה… -היית ילד שמן.
זוכר את זה?
עור מידלדל בכל מקום. -אוקיי, די. אימא, את לא יכולה לדבר ככה.
בסדר. תודה, חבר'ה, להתראות.
ביי! -להתראות! אוקיי.
להתראות. -תהיו מאושרים.
אז רק רגע, לימדת בזמן שעשית סטנד-אפ?
כן, עשיתי את שני הדברים, אז שרפתי את הנר משני הקצוות.
אבל בכל זאת עשיתי את זה, והבאתי אותנו למצב של…
עוני ומחסור נוראיים על מנת לרדוף אחרי החלום הזה.
אפילו עכשיו אני חושב לעצמי,
"עשית משהו שבאמת שינה משהו."
הוראה. זה אחד המקצועות האציליים ביותר, אחד הדברים הכי טובים שאפשר לעשות.
והייתי בדרך לקריירה גדולה,
וחשבתי, "האמת היא שזה לא מזין מספיק את האגו שלי.
"נמאס לי
"לעשות דברים ששמים את הילדים במרכז.
"אולי אעבוד בעבודה ששמה אותי במרכז?
"ולא רק שאעשה את זה,
"אני אוריד את ההכנסה שלנו לגובה האדמה על מנת לגרום לזה לקרות."
זאת אומרת, במובן הזה,
אני אחד האנשים הגרועים שאני מכיר.
"אתה יכול לספר לאנשים בבית על הספיישל לנטפליקס?"
כן, זאת הופעת סטנד-אפ.
סטנד-אפ, כן?
כן. -ו…?
טוב… -זה הכול?
לא, לא סיימתי.
זאת הופעת סטנד-אפ… -כן?
על החיים שלי ועל המחשבות שלי לגבי מה שקורה בעולם.
זו הופעה טובה. ראית אותה, נכון? -ראיתי אותה, כן. אוקיי.
מה הקטע האהוב עלייך?
אני לא זוכרת.
כל… תצייני איזשהו קטע מההופעה.
לא, אני לא יכולה.
את לא יכולה? -לא.
את יודעת משהו מהדברים שאני מדבר עליהם בהופעה?
לא.
איך הפכת לקומיקאי? -לא.
למה הפכת לקומיקאי? -לא.
אז אני לא יכולה לעזור לך. אני לא יכולה להגיד לך.
צפית בהופעה.
את זוכרת משהו? -אם להיות כנה, שיקרתי לך.
לא צפיתי בהופעה.
הופעתי בערך 200 פעם, לא צפית באף הופעה?
אני לא זוכרת, זה קרה מזמן.
קדימה, אלכס.
- שבוע לפני הספיישל -
היי. -אפשר לשאול משהו?
כן, קדימה.
אני לא רוצה להישמע יהיר או משהו כזה,
אבל חשבתי שתהיה קצת יותר התרגשות לגבי ה…
הופעה הזאת.
אף אחד לא דיבר איתי עליה, למען האמת. אף אחד לא אמר…
כשאני מסיעה את הבנים לבית הספר, אף אחד לא אמר לי כלום.
מישהו ביקש כניסה חינם או משהו כזה?
לא.
אימא, תחשבי מהר. -אני לא בטוחה למה ציפית.
שכולם ממש יתלהבו, ידלגו ברחוב,
כאילו, "יש! רומש עושה ספיישל לנטפליקס!"?
יש!
ככה? -אוקיי, בסדר.
כולם צוחקים עליי עכשיו.
טוב, מדברים על הכרטיסים שלנו ל"סטייג'ס".
אז אתם אומרים לי שהספיישל שלי זוכה לאותה רמה של הייפ
כמו המופע המוזיקלי של "סטייג'ס"?
הם יכולים לחלק פליירים לכולם בבית הספר. -כן.
אני לא מחלק פליירים.
זה לא נראה לך מופרע? -נוכל לעשות את זה בבוקר, ואז…
לא, תראי… את מבינה מה אני אומר?
אני חושבת שהכול בראש שלך,
ושיש התרגשות לקראת זה. -כרגע הכול באמת בראש שלי.
אף אחד לא מדבר על זה. -יש התרגשות לקראת זה.
לא שמעת אדם אחד מדבר על זה?
לא איתי, אבל אולי כדאי שאני אזום שיחה.
"שמעת שרומש…" -אוקיי, נעשה משחק תפקידים.
דמייני שאני בשער של בית הספר.
שלום. היה סוף שבוע נחמד?
מה אתה עושה? -כן, היה סוף שבוע נחמד, תודה.
קצת בודד. -שמעת שרומש עושה…
אני לא מסוגלת.
את אפילו לא יכולה…? -ספיישל לנטפליקס!
לא… -ספיישל לנטפליקס בהות',
אם בא לך לבוא.
רומש הוא לא בעלך? -כן.
חשבתי שאם אין לך תוכניות… -אז הוא בקשיים או משהו?
לא.
איך ההופעה?
היא ממש טובה.
על מה היא?
הוא רץ איתה כבר שלוש שנים. -אני יודעת.
והלכת רק פעם אחת? -יש לי שלושה ילדים, אתה יודע. זה…
תראה, הנה צ'ארלי.
חייבת לרוץ, ביי! -מה?
זה היה נורא. -שכחת אותי!
סליחה, אלכס.
כן.
לא ידעת מה יש בהופעה, והשארת מאחור את אחד הילדים שלך.
נראה שאף אחד לא יודע מה אני עושה. מכירת הכרטיסים החלה.
אף אחד שאני מדבר איתו לא יודע שאני עושה את זה. אימא שוכחת לפעמים.
אז כן, לא ככה קיוויתי שזה יהיה.
אני באמת… תראה, אני במקום בטוח כאן, אוקיי?
אני אוריד את המחסום של הרצון שלי להיראות צנוע.
למה לעזאזל לא כולם משתגעים לגבי זה?
קרולי זה חור!
ההות' הוא חרא!
אני מצלם ספיישל בינלאומי לנטפליקס
בתיאטרון מחורבן שנראה כמו מרכז פנאי נטוש,
ואף אחד לא שם זין!
זה מטורף!
למה אנשים לא יוצאים מהבתים?
"זה לא הבחור שמצלם ספיישל לנטפליקס?
"היי, רום, אתה מופיע בהות'." אף אחד לא פאקינג יודע!
"נהנית מחופשות משפחתיות
"שהיינו לוקחים אותך אליהן כשהיית ילד?"
למה את שואלת אותי את זה?
זאת הזדמנות בשבילי לשאול את השאלה הזאת.
כן, אבל זו לא ההזדמנות היחידה שלך לשאול אותי את השאלה הזו.
את אימא שלי. -מתי ראיינתי אותך?
אימא, למה את לא יכולה לשאול אותי על חופשות כשאנחנו סתם בבית?
זה כאילו… הם דאגו כאן לתאורה ודברים כאלה.
"אלוהים אדירים!
"נהנית מהחופשות המשפחתיות
"שהיינו לוקחים אותך אליהן כשהיית ילד?"
כן.
תודה.
"אתה חושב שאתה אח טוב ובן טוב?" -אלוהים אדירים.
"האם היית לוקח את אחיך לחופשה אם הייתה מגיעה הזדמנות כזו?"
מה הקטע עם עניין החופשות? כי זו שאלה שנייה על חופשות.
כי אתה נוסע לחופשה בפורטוגל. -כן.
הייתי שמחה להצטרף אליך,
אבל…
לא אמרת שום דבר,
אז אני אדם כזה שלא ישאל אותך.
אפשר להצטרף אליכם לפורטוגל?
סליחה? -דיברת על זה עם ליסה?
כן. -אימא,
אפשר להביא לדינש פחית "סתום את הפה"?
היי, אבא, אתה מתנהג כאילו אנחנו לא פה.
אתה מקלל, מדבר שטויות.
אני בחדר, ואתה חייב לכבד את זה.
על מה את מדברת? -הייתה לכם שיחה בלעדיי?
כן. -כן, היו לנו הרבה שיחות בלעדייך.
לא, על…
תלונות על זה שעליתי במשקל, על למה התחתנתי עם אישה לבנה…
אלה לא דברים שאני רוצה לערב אותך בהם. -כן.
דיברתם על פורטוגל בלעדיי?
דיברתי על זה שניסע לחופשה בפורטוגל.
חמישתנו? -כן.
אתה רוצה שאימא שלך תבוא איתנו לפורטוגל?
האם אני רוצה שאימא שלי תבוא לפורטוגל? -זאת שאלה טובה.
כן. -ענה לליסה.
תזכרי, היא מקשיבה. -כן, תענה לה, אבא.
תענה לה.
את רוצה לנסוע איתנו לפורטוגל?
עכשיו פשוט הצעת לאימא שלך לנסוע איתנו לפורטוגל.
הזמנת את אימא שלך!
לא הזמנתי… למה…? -כן הזמנת!
מתי? -ממש עכשיו!
מתי? מה אמרתי? -שאלת אותה אם היא רוצה לבוא לפורטוגל.
לא! אלוהים, לא. זה היה היפותטי. אמרתי… לא.
אם אגיד "כן", את…
אקפוץ על ההזדמנות, כן. -בדיוק.
זה מרגיש כאילו את רוצה את זה. לא הזמנתי אותה.
מי לא רוצה שאני אבוא?
זה מה… -אם אגיד "לא"…
לא, רק רגע. אוקיי, תראו.
תגיד לי את האמת, רומש. -אוקיי, בסדר. תקשיבי.
אני חושבת שאנחנו צריכים לדבר.
למה? -רק אנחנו.
כן. -מה הכוונה?
כי הזמנת את אימא שלך להצטרף אלינו לחופשה.
זאת פעם שלישית שאת אומרת את זה. אפילו פעם אחת לא…
ואם אסרב, אני ארגיז את אימא שלך, נכון?
אוקיי, וכמה זה מעודן לדעתך שאת אומרת שאנחנו צריכים לדבר?
בגלל זה אני אומרת שאנחנו צריכים לדבר. -ואז אני אחזור ואגיד, "לא".
מה היית…
"אני תוהה מה קרה…" -כן, אבל זה…
"בשיחה הפרטית ביניהם.
לא, אבל… -"כל כך קשה להבין.
"ליסה בטח רוצה שאבוא, כי היא לא אמרה שום דבר מולי.
"ואז הם ניהלו עוד שיחה פרטית, ועכשיו אני לא באה."
נראה לי שעדיף שנדבר על זה אחר כך.
כן, אוקיי.
- כעבור 24 שעות -
אימא שלך לא באה איתנו לחופשה. אולי תיקח אותה, רק שניכם, בהמשך השנה?
למה לעזאזל שארצה לעשות את זה?
"מה הדבר הבא עבור רומש רנגנתן?"
הדבר הבא הוא שאני נוסע לחופשה בפורטוגל,
מייד אחרי שנצלם את זה.
איזה דבר משעמם. -זה…
אולי זה מלהיב עבורך.
"אני נוסע לחופשה בפורטוגל."
תודה, רומי.
שאספר לך סוד? -קדימה.
הייתי בהופעות שלך.
אני פוגשת את כל האנשים שעובדים איתך.
הם דיברו עליך כל כך יפה.
על כמה אתה ידידותי,
ואיך אתה דואג להם ונחמד אליהם.
כאימא,
גידלתי אותך יפה.
זה גרם לי להיות מאוד גאה,
באמת.
יופי. עוד שאלה נהדרת.
ומה שאהבתי לגבי השאלה הזו זה שלא רק שהיא לא הצריכה תשובה,
אלא שהיא הגדילה אותך.
מעולה. ממש מכה כפולה.
טוב, תודה רבה, אימא. -תודה רבה, חמוד…
זה היה טוב. -שנתת לי את ההזדמנות.
נהניתי מזה מאוד. -כן, זה היה מעולה.
אוקיי.
וכהפתעה אחרונה,
הדובדבן על הקצפת הזו, שאם לדבר בכנות, עשויה מחרא של כלב,
ארגנתי שיהיה שלט נחמד
על ההות', כדי להנציח את החזרה שלי
לתיאטרון ההות' בקרולי.
למה אתה מקווה כשהם יראו אותו?
זה בדיוק מה שאני מקווה לו. אני אמחיז לך את זה.
אז אימא שלי…
"אז, רומי, מה…"
אין לה משקפיים.
"רומש רנגנתן חוזר הביתה.
"אלוהים.
"אתה יודע מה זה מזכיר לי?
"כשאביך זיין את המזכירה שלו בפעם הראשונה."
משהו כזה.
הנה, תראו.
- רומש רנגנתן חוזר הביתה -
מה דעתכם? -הוא בבית.
אתה חוזר הביתה? -הוא רק הלך הביתה.
אני ממש אתרגש לראות את השלט הזה. -מה הכוונה? את רואה אותו עכשיו.
יש אנשים שיחשבו, "רומש מופיע בהות'". -כן.
ואחרים יחשבו, "אה, הוא סוף סוף גורש מהמדינה".
מה דעתך? זה יותר מדי?
מה דעתך? אתה אוהב את זה?
טוב, אני ביקשתי את זה, ועכשיו זה כאן למעלה,
אז את יכולה לנחש מה דעתי. -למה אתה שואל עכשיו?
זה כבר למעלה. זה קבוע. -למה אתה שואל אותנו?
"מה דעתכם? זה יותר מדי?" מה?
את יודעת מה? אני אתחיל שוב. הנה השלט, לא מזיז לי מה אתם חושבים.
כן, האיות פה נכון. -בסדר.
אנחנו בסדר. -אוקיי, בואו נשכח מזה.
האמת שאני מתחרט שראיתם את זה. -אל תהיה כזה.
מה זאת אומרת? -תהיה נחמד אלינו.
הראיתי לכם את השלט. "מה דעתכם?" "למה לא עירבת אותנו מוקדם יותר?"
מה רומש הצעיר היה חושב על המקום בו אתה נמצא היום?
אני חושב שהוא היה מתלהב, אתה יודע?
כמתבודד מאונן צעיר,
אני לא מאמין שהוא אי פעם חשב שהוא יהיה…
קומיקאי שחוזר כדי לצלם ספיישל לנטפליקס בעיירת מולדתו. נראה לי שהוא היה מתלהב.
הוא היה חוזר לשירותים ועושה סיבוב שני.
- בהשתתפות: שנטי, ליסה, דינש, אלכס וצ'ארלי רנגנתן -
תרגום כתוביות: גלעד קשר