Downloaded from YTS.MX
EN KOMEDISPECIAL FRÅN NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
UNDER 2022 ÅKTE ROMESH PÅ EN UTSÅLD TURNÉ I STORBRITANNIEN
Vill du ha nåt från Wagamama?
TURNÉN AVSLUTADES MED EN NETFLIX-SPECIAL I HEMSTADEN CRAWLEY
ROMESH RANGANATHAN ÄR HEMMA
Hejsan, Crawley!
NETFLIX VILLE TA REDA PÅ MER OM MÄNNISKORNA BAKOM MANNEN
-Ska du ha med oss? -I mitt specialprogram?
Jag ville att mamma skulle intervjua mig. Hon var inte mitt första alternativ.
Inte ens bland srilankesiskor över 60.
OCH FUNDERA PÅ…
VARFÖR CRAWLEY?
Crawley är en håla. Jag gör en internationell Netflix-special
på en sunkig teater som ser ut som ett övergivet Folkets hus och ingen bryr sig.
Mår du bra?
VÄGEN TILL CRAWLEY
"Jag sitter här med en komiker som heter Romesh Ranganathan."
Vem pratar du med nu?
Gör det till kameran.
-Jag är hans mamma, Shanthi Ranganathan. -Okej. Vill du ta det från början?
Jag försöker hjälpa dig. Du kan få ett eget pratprogram. Fortsätt.
Jag är Shanthi Ranganathan, Romeshs mamma. Jag vill presentera mig först.
"Jag sitter här med en komiker som heter Romesh Ranganathan.
Vi börjar med att prata om Netflix-specialen."
Bra intro. Har du skrivit det?
-Ja. Nej. -Vilken galen paus.
-Dinesh. -Okej, fortsätt.
"Vi försöker lära känna dig.
Vad är det som gör dig intressant för Netflix tittare?"
Kan du förklara det?
-Jag vet inte vad som gör mig… -Det är inget svar.
Säg det ordentligt. Vad är det?
Vad det är som gör mig intressant för Netflix tittare?
Jag är inte Tiger King. Jag gör en ståupp-special.
SEX VECKOR FÖRE SHOWEN
Varför är vi här?
Leesa, ungarna, min mamma, min bror…
De vet inte att jag gör en Netflix-special.
Det blir nåt kul att berätta för dem, tror jag.
Mamma blir nog stolt och
Leesa blir stolt, hoppas jag. Barnen blir…
Mina barn bryr sig inte om vad jag gör.
Förhoppningsvis blir de lite glada.
Jag gör ståupp. Det vet ni, eller hur? Jättekul.
-Ja. -Jag är en nationalskatt, skulle jag säga.
-Visst. -Okej, och…
Jag ska ut på turné.
Den ska bli filmad, och sen ska den visas på Netflix.
Vad ska vi göra? Ska du ha med oss?
I mitt specialprogram? Jag kan nämna er i eftertexten.
Det är en möjlighet för dig. Det är Netflix.
"Tack för att du gjorde dig av med mitt självförtroende, Shanthi Ranganathan."
"Tack för all ångest över valen jag har gjort, Shanthi Ranganathan."
-För vitamintabletterna. -Ursäkta?
Du har rätt, du gav mig vitaminer.
-Så där. -Det väger upp alla år av terapi.
"Du klarade dig igenom det."
-Pappa. -Ja? "Men, lite zink."
Ja.
Kan jag få lite kredd, här?
Jag ska synas på en internationell plattform.
"Kan din mamma få vara med?" Varför då?
Varför?
Jag ska vara med i nåt, och ni är de enda som säger: "Vad får jag göra?"
Det ser man inte i andra specialprogram. Man hör inte Chris Rock säga:
"Jag vill introducera mrs Rock." Och så gör hon en liten grej.
Var pratar du om?
-Bra jobbat. Goda nyheter. -Tack.
Det är din fru. Hon måste stötta dig, vare sig hon vill eller inte.
Mammas inställning till äktenskap. Måste Leesa stötta mig, oavsett?
Du är hennes man.
-Var du stolt över vår pappa? -Men grejen är…
-Ja, i början var jag det. -När då? Inte medan vi levde.
"Varför fick jag den här jäveln i mitt liv?"
-Leesa. -Nej, dra inte in mig.
Om ni går ut och äter, eller är på en fest
och din man stirrar på en annan kvinna, skulle du gilla honom?
-Nej. -Vet du vad, mamma?
Vilket fint samtal om min Netflix-special det blev.
Jag visste att du kunde ta upp det här.
Men jag förväntade mig inte att prata om en Netflix-special…
"Din jäkla pappa!"
"Är det kvinnor med? Det hade din pappa älskat."
"Om han hade suttit i teatern hade jag varit här, här, här."
För att sammanfatta: Jag gör en Netflix-special. Ni är inte med i den.
-Jag vill bara säga det. -Du är oartig.
Hur är det, Rom?
Jag trodde att jag skulle säga det och få kramar och kärlek.
Men jag har sagt det och går därifrån utan att gilla nån i rummet.
Mamma, jag tänkte be dig intervjua mig,
men med tanke på ditt uppträdande börjar jag tveka.
Det blir ett sätt att presentera mig för en ny publik.
Fundera på några frågor du skulle kunna ställa.
-Varför gick du med i Netflix? -Jag har inte gått med i Netflix.
-Förlåt! -När erbjöd de dig jobbet?
-Du gör Netflix. -"Du gör Netflix."
Okej, ställ frågan.
Frågan var…
Jag har glömt.
-Det här blir toppen. -Ja, absolut.
Vad är det med dig?
Det är ni två som gör er dumma intervju.
-Det är det som är grejen. -Förbered inte…
Du får inte vara med om du ska sucka av tristess…
-Gör det när vi inte är här. -Ja, faktiskt.
Han önskar att du gjorde det.
-Ser du pappas program? -Nej, jag får inte för mamma.
De svär för mycket.
Mina vänner får se det. Varför får jag inte se min egen pappa?
Du vill ju inte se när han sitter i samma rum.
Varför vill du se honom på tv?
"Varför tror du att din bror Dinesh är så mycket mer hjälpsam
och alltid tar sig tid att hjälpa mig?"
Ibland är jag upptagen med jobb.
När du är klar med jobbet kan du ju i alla fall sms:a mig.
-"Du ringde. Var det nåt viktigt?" -Det är ju aldrig viktigt.
En gång sa du: "Ring, det är viktigt." Då handlade det om vilken storlek jag hade.
Du hade gått upp i vikt. Jag ville hitta rätt storlek.
Vad är poängen? Vad är det för jobb? Vad försöker vi göra?
Att ta reda på mer om dig, varför du gör en Netflix-special.
Såna saker, så att publiken ska få veta.
Alla frågor måste följa det uppdraget, eller hur?
Okej.
"Vi gräver djupare i din Netflix-special.
Varför är vi i Crawley?"
-Vi är i Crawley för att… -Ja.
Jag växte upp i Crawley. Jag jobbade i Crawley och bor fortfarande här.
Okej.
Det är en del av hela mitt liv.
Jag tänkte att det skulle vara fint
att göra specialprogrammet här på The Hawth, vår teater.
Vilket vackert svar. Det gör mig glad.
-Är du nöjd med det? -Ja.
Det jag vill göra är att berätta
att jag har bestämt mig för att spela in programmet här.
Inte här, utan i Crawley, på The Hawth. Hawth-teatern.
-Är den fin? -Utifrån? Nej, den är hemsk.
Men inuti…
Den liknar utsidan, för att vara ärlig.
Jag hade inte filmat den från utsidan. Det är mitt råd.
-Jag har hyrt en drönare. -Jag hoppas att den flyger högt.
Killar, kan jag få prata lite med er?
Ja, visst.
Ni vet att jag berättade om mitt specialprogram?
Jag ska berätta var det är och vill ha er ärliga reaktion, okej?
Jag har bestämt mig för att göra det…
-Hemma hos oss. -Nej.
The Hawth i Crawley.
Ska du?
-Här? -Förlåt?
-I Crawley? -Ja.
-Där gör vi vår föreställning. -Gör ni er föreställning där?
-Det gör vi. -Vad då?
Vi dansar och spelar och sånt.
-Inte på den stora scenen där jag är? -Jo.
-På scenen för stora pojkar. -Nästa vecka.
Sätter de upp en barnföreställning på samma scen som jag ska spela in?
Jag undrade om du inte skulle göra det på nåt mer prestigefyllt ställe.
Kommer jag att gå på och tänka:
"Är det här som storheterna Alex och Charlie Ranganathan uppträdde?"
-Ja. -Ja.
-Vad är det för fel? -Inget.
Mår du bra?
-Jag mår bra, jag… -Du ser deppig ut.
Veckan innan jag gör specialprogrammet
gör mina ungar tre utsålda föreställningar på The Hawth.
Det är en barnföreställning.
En barnföreställning visas lika länge som min Netflix-special.
"Vi kan prata om turnélivet. Saknar Leesa och barnen dig?
Hur håller du romansen levande?"
Med Leesa och barnen?
-Nej, med Leesa. -Okej.
"Har ni provat sexiga telefonsamtal när du är borta?"
-Va? -Sexiga telefonsamtal med din fru.
-Sexiga telefonsamtal? -Ja.
Sexiga samtal med din fru. För att hålla romansen levande.
Vad är det här?
Varför ringer du sexiga samtal? Varför gör du det?
Det är första gången jag har hört frasen "sexiga samtal".
-Vad menar du med det? -Ska jag säga det?
"Hej, Leesa. Vad har du på dig idag?"
Det är…
"Har du på dig underkläderna jag köpte åt dig?"
Det är sexiga frågor. Varför måste jag säga det?
Försöker du säga att du aldrig pratar med Leesa med sexig röst?
-Nej. -Aldrig?
Aldrig.
-Gjorde du det med pappa? -Jag gjorde det när jag var 20-21.
Efter det gjorde han mig arg. Så inga sexiga telefonsamtal.
-Så du hade sexiga samtal med pappa. -Ja, hur så?
Vad sa ni?
Vissa saker kan jag inte säga. Det är oanständigt.
"Jag har fått permanent uppehållstillstånd. Snuskhummer."
Nej.
-"Varför är du med en annan kvinna?" -Herregud!
TVÅ VECKOR INNAN SHOWEN
Vad gör vi idag?
Vi ska få veta lite mer om Crawley och hur det har påverkat mig.
Jag har valt några saker vi kan göra.
Jag ska ta med Din och mamma
och vi ska ha ett samtal om… min bakgrund, hoppas jag.
Jag tänkte att vi kunde åka till Broadfield, som är…
Jag tillbringade nästan hela min uppväxt där, det är ett kommunalt bostadsområde.
Det vore fint att prata om våra upplevelser där.
Broadfield skapade mig, kanske ännu mer än Crawley.
Det var här jag inledde min ståupp-karriär. Jag startade den inte här.
Jag började med ståupp när jag bodde här.
En gång hoppade jag ut genom fönstret på baksidan.
Jag hoppade ut från mitt rum för att smyga ut
och minns att jag landade och ställde mig upp
och såg pappa stirra på mig genom fönstret.
Efter att ha legat med en tjej?
-Varför tar du alltid upp det? -Jag vill veta.
Det är dåligt för mig också. Jag låg inte med nån.
Du ville att jag skulle vara oskuld tills jag var 37. Bra gjort.
Det var han, den mesta tiden.
-Du studerade istället. -Första gången räknades inte.
Okej. Du har lyckats bra.
Du var oskuld tills du var 37.
Jag skojade. Jag var 35. Nån som inte var oskuld var pappa.
-Pappa försvann. -Vilken lirare.
Han hade så mycket sex under sitt äktenskap.
Och du fick…
Det är sällsynt att vara avis på sin döda pappas sexliv.
Player!
Ni båda sov gott, men jag visste vart han var på väg.
Vart var han på väg?
Bewbush.
Herregud.
-Det här blir specifikt. -Jag åkte dit.
Hans bil var hos kvinnan han gillade. Jag vände och körde tillbaka.
Ville du inte hämta honom? "Ha så roligt, vi ses sen."
Den var bra.
Hur som helst…
Mamma i fönstret.
"Det är rumpan jag känner igen, upp och ner. Vi ses senare, ha så skoj."
Jag trodde inte att mamma skulle prata om pappas otrohet.
Vi låtsades att vi inte visste nåt om det.
Du berättade varje morgon på väg till skolan. Vi visste om det.
Det var okej.
Jag visste att pappa var otrogen innan jag kunde multiplicera.
"Läs sagan." "Innan jag börjar: Pappa är en otrogen skit."
"Fem gånger fyra?"
Det var sant.
Trots allt det, finns det fina minnen.
Det var jag som led. Jag såg till att ni var glada.
Ja, det gjorde du.
Jag jobbade mycket övertid. Och…
-Det gjorde oss glada. -Du var inte hemma.
-"Kan du ta ett extra pass?" -"Å, vi har det så jobbigt."
Det var bra att vi kom hit.
-Hur kändes det att komma tillbaka? -Jag har fina minnen här.
Jag åkte inte dit och kände: "Tack gode gud att jag kom därifrån."
Så var det inte. Jag gillade Broadfield, det var kul.
Man fick bilen brandbombad då och då.
Det fanns gräs här och där.
Knarkare kunde kräva att man köpte cider åt dem,
men förutom det älskade jag det.
Nu är vi på väg till Hazelwick-skolan
där jag gick precis när vi hade flyttat till Broadfield.
Jag blev sen också lärare där.
Det blir ett återkommande tema att komma tillbaka till ställen. Jag är som Jesus.
Funkar det?
För att han återuppstod? Kom han verkligen till samma ställen?
Ibland kanske, om han hittade ett lunchställe han gillade.
Snickare är vanemänniskor. Hittar de en favorit går de tillbaka dit.
Det vore roligt att besöka…
…viktiga ställen i Crawley. Jag både undervisade och gick här.
-Du gick här. -Ja.
-Du kom på utvecklingssamtal. -Ja.
Jag var vad man kan kalla en social kameleont.
Jag fjäskade för vem som helst för att bli populär.
"Ja, jag gillar dem." "Ja, det är kul."
Jag också, det var för att vi var tjocka.
Ja, kanske. Du…
"Ja, kanske."
"Ja, kanske. Det är det första jag håller med om. Ni var tjocka ungar.
Jag tänkte inte säga nåt, men det här har jag starka känslor för."
Du bad mig att släppa av dig längre bort.
-Han skämdes för dig. -Skämdes du för mig?
När tjejer ringde hem så frågade de: "Är Dinesh hemma?"
Mamma sa: "Vänta lite."
"Dini!"
Herregud, varför gjorde du det?
"Dini, din lilla oskuld, det är samtal till dig."
"Ta med din lilla penis och svara."
Sånt sa jag aldrig.
-Gjorde du inte? -Folk skulle tro att jag var galen.
Jag använder inte det ordet!
Det kanske de förstår från direkta citat.
Ja, kanske.
-Hur tycker du att vi var? -Jag hade det jobbigt med dig.
När jag skickade upp dig för att plugga satt du bara och läste en bok.
-Vilken rebell. -Ja.
Vi får gå till ett klassrum och prata med barnen.
Vad är syftet med det?
Jag vill se deras reaktion till att jag gör ett specialprogram.
-Okej. -De kanske blir helgalna.
GÅ TILL VÄNSTER
-Hej. -Hejsan!
Hej. Hur är läget?
-Vi har en specialgäst. -Hej, allihop.
-Vi var kollegor förut. -Jajamän.
Hur var han då? Var han en bra lärare?
Han var här intill. Jag tror att barnen tyckte om det.
-Vill du presentera dig själv? -Ja, visst.
-Jag heter Romesh Ranganathan, komiker. -Är det kul att träffa honom?
-Det är ingen. Det är inte illa menat. -Så där, ja.
Vad tycker ni om specialprogrammet?
Netflix-specialen? Känner nån till den?
Jag spelar in…känner ni till The Hawth?
-Ja. -Bästa teatern i landet.
-Ja… -Ja.
Såg ni Askungen?
Minns ni vem den magiska spegeln var?
-Ja! -Du.
-Jaså? Japp. -Hon har fått instruktioner.
Du har en ljus framtid framför dig.
-Tack så mycket. Ta hand om er. -Jag önskar er lycka till.
-Älskar er alla. -Tack.
-Jag… -Skulle du inte gå?
Jag har inte börjat gå än. Och så hälsar du som Elvis.
-Jag har en fråga. -Har du en fråga? Okej.
Kände du dig nånsin utanför på Hazelwick på grund av
din etnicitet eller din personlighet, eller nåt?
-Min personlighet? -Jag vet inte.
Du är säkert supertrevlig. Jag är säker på att du är trevlig.
-Jag förstår varför du frågar. -Jag måste säga…
-Nej, det… -Du var en tjock unge, minns du?
-Det dallrade överallt. -Det räcker, du kan inte säga så.
Okej, tack hör ni. Hej då, vi ses. Hej då!
-Ta hand om er. -Ha det bra.
Var du lärare samtidigt som du gjorde ståupp?
Ja, jag gjorde båda. Jag brände ljuset i båda ändarna. Men jag gjorde det.
Men det gjorde att vi blev
väldigt fattiga medan jag jagade den drömmen.
Jag tänker fortfarande ibland:
"Du gjorde nåt som faktiskt spelade roll.
Lärare, en av de mest ädla yrken som finns. Det bästa man kan göra."
Jag hade en rätt bra karriär framför mig.
Men jag tänkte: "Det här göder inte mitt ego tillräckligt
Jag är trött på att göra barn-centrerade saker.
Jag kanske ska göra nåt som är jag-centrerat?
Och jag gör inte bara det.
Jag kör ner vår inkomst till botten för att få det att hända."
På det sättet är jag en av de värsta människor jag känner.
"Kan du berätta för folk där hemma om Netflix-specialen?"
Ja, det är en ståuppshow.
Ståuppkomik, okej.
-Ja. -Och?
-Jag… -Är det allt?
Nej, jag är inte klar. Det är en ståuppshow
om mitt liv och min oro över vad som händer i världen.
-Den är bra, du har ju sett den. -Ja, jag har sett den. Okej.
-Vad var din favoritdel? -Det minns jag inte.
-Berätta nånting från den. -Det kan jag inte.
-Kan du inte? -Nej.
Minns du nåt som jag pratar om?
-Nej. Hur blev du komiker? -Nej.
-Varför blev du komiker? -Nej.
Då kan jag inte hjälpa dig. Jag kan inte berätta.
Såg du showen? Minns du nåt?
För att vara ärlig så ljög jag. Jag har inte sett showen.
Jag har gjort den 200 gånger. Har du inte sett nån?
Jag minns inte. Det var länge sen.
Kom nu, Alex.
EN VECKA INNAN SHOWEN
Får jag fråga en sak?
Ja, visst.
Jag vill inte låta arrogant eller så.
Men jag trodde att det skulle vara lite mer snack om showen.
Ingen har nämnt den för mig, ärligt talat. Ingen har sagt nåt…
Ingen har sagt nåt när jag har lämnat barnen.
-Har nån bett om gratisbiljetter? -Nej.
-Tänk snabbt, mamma. -Jag vet inte vad du väntade dig.
Trodde du att alla skulle säga: "Romesh gör sin Netflix-special!"
Hurra!
-Så där. -Alla driver med mig nu.
Folk pratar om biljetterna till vår show.
Säger du att mitt specialprogram får samma uppmärksamhet
som er musikal?
De kan dela ut flygblad till alla på skolan.
Ja.
Jag delar inte ut flygblad. Är inte det lite knäppt?
-Vi gör det på morgonen, då… -Hör du vad jag säger?
Jag tror att du hittar på det här.
-Jag tror att folk snackar. -Jag hittar på.
-Ingen pratar ju om det. -Jo, folk pratar.
Har du hört en enda person prata om det?
Nej, men jag kanske ska inleda ett samtal. "Visste du att Romesh…"
Vi spelar upp det. Vi är vid skolgrinden.
Hej. Hur var helgen?
-Vad gör du? -Ja, helgen var bra, tack.
Har du hört att Romesh gör… Jag kan inte.
-Du kan inte ens… -En Netflix-special!
En Netflix-special på The Hawth, om du är intresserad.
-Är inte Romesh din man? -Jo.
-Så han har det kämpigt? -Nej.
-Hur är showen? -Den är bra.
Vad handlar den om?
-Han har gjort den i tre år. -Jag har tre barn, det är…
Titta, här är Charlie. Jag måste rusa, hej då!
-Du glömde mig. -Förlåt, Alex.
Du visste inte vad den handlade om och glömde ett av dina barn.
Ingen vet att jag gör den. Biljetterna har börjat säljas.
Ingen jag pratar med vet att jag gör den. Mamma glömmer ibland.
Så det går inte direkt som jag hoppades.
Jag är på en trygg plats här, okej?
Jag tänker släppa fasaden av att vilja verka ödmjuk.
Varför blir inte folk som galna?
Crawley är en håla. The Hawth är skit.
Jag gör en internationell Netflix-special
i vår sunkiga teater som ser ut som ett övergivet Folkets hus och ingen bryr sig.
Det är knäppt. Varför ger sig inte folk ut, mangrant?
"Är det inte han som gör Netflix-specialen?"
"Hej, Rom. Du ska vara på The Hawth." Ingen vet om det.
"Gillade du familjesemestrarna som liten?"
Varför frågar du mig det?
Det är en möjlighet för mig att fråga.
Det är inte den enda möjligheten du har.
-Du är min mamma. -När har jag intervjuat dig?
Du kan väl fråga mig om semestrarna när vi är hemma?
Det här är ju… De har ljussättning och allt här.
Herre jäklar!
"Gillade du familjesemestrarna som barn?"
Ja.
Tack.
-"Är du en god bror och son?" -Men för i helvete.
"Skulle du ta med din bror på semester om tillfället infann sig?"
Vad är det med semestrar? Det är andra frågan.
-Ni ska åka på semester till Portugal. -Ja.
Jag hade gärna följt med. Men…
Du sa inget, och jag är en sån person som inte frågar.
Får jag åka med till Portugal?
-Ursäkta? -Har du pratat med Leesa om det här?
Kan Dinesh få en burk "Håll käften"?
Pappa, du beter dig som om vi inte är här och svär hela tiden.
Jag är i samma rum och du måste respektera det.
-Vad pratar du om? -Har ni pratat utan mig?
-Ja, många gånger. -Nej, om…
Om att jag har blivit tjock, gifte mig med en vit kvinna…
Det är inte sånt jag vill ta med dig.
Har ni pratat om Portugal utan mig?
Jag har pratat om att vi ska på semester till Portugal.
-Vi fem åker. -Ja.
Vill du att din mamma följer med oss?
-Vill jag att mamma följer med? -Det är en bra fråga. Svara Leesa.
-Kom ihåg att hon hör. -Svara henne, pappa.
-Svara. -Vill du följa med till Portugal?
Nu har du bjudit med din mamma till Portugal med oss. Du har bjudit med henne.
-Jag har inte bjudit… -Jo!
-När? -Nu!
-Vad sa jag? -Du frågade om hon vill följa med.
Nej! Herregud, nej. Det var hypotetiskt.
Om jag säger "ja" kommer du…
-Ta tillfället, ja. -Precis.
Du verkade vilja det. Jag bjöd inte med henne.
-Vem vill inte att jag följer med? -Säger jag nej…
Vänta. Okej, nej…
-Säg sanningen. -Hör här.
-Vi måste nog prata lite. -Varför då?
Vad menar du? Du bjöd precis med din mamma på vår semester.
-Det är tredje gången du säger det. -Säger jag nej blir din mamma ledsen.
Hur diskret är det att vi måste prata då?
-Det är därför vi måste… -Sen kommer jag och säger "nej".
"Jag undrar vad som hände i samtalet de hade."
-Nej, men… -"Det är så svårt att förstå."
"Leesa måste vilja att jag följer med, för hon sa ju inget.
Sen diskuterade de i enrum och nu får jag inte följa med."
-Vi får prata om det här senare. -Ja, okej.
24 TIMMAR SENARE
Din mamma får inte följa med. Åk med henne senare, bara ni två.
Varför skulle jag vilja det?
"Vad händer härnäst för Romesh Ranganathan?"
Vi ska åka på semester till Portugal när jag har spelat in det här.
Vad tråkigt. Det kanske är roligt för dig.
"Jag ska på semester till Portugal."
Tack, Romi.
-Ska jag berätta en hemlighet? -Gör det.
Jag har sett dina shower. Jag har träffat alla som jobbar med dig.
Alla har pratat så gott om dig.
Hur vänlig och omtänksam du är, och hur snäll du är mot alla.
Som mamma…
Jag har lyckats med min uppfostran. Det gör mig stolt, jag lovar.
Bra, vilken bra fråga.
Jag gillade den frågan för att den inte krävde svar
och för att den avspeglade sig positivt på dig. Vilken dubbelträff.
-Tack så mycket, mamma. -Tack för att jag fick chansen.
-Jag har haft jättetrevligt. -Härligt.
Och som en överraskning
som grädde på moset, som om jag ska vara ärlig mest liknar hundskit,
har jag sett till att det sitter en skylt på The Hawth
som berättar att jag återkommer till The Hawth i Crawley.
Vad hoppas du på när de ser den?
Det är precis det här jag hoppas på. Jag ska spela upp det.
Mamma: "Vad är det, Romi?"
Hon har inga glasögon.
"Romesh Ranganathan är hemma."
"Herregud.
Vet du vad det här påminner mig om?
När din pappa låg med sin sekreterare första gången."
Nåt sånt.
Där har ni det.
ROMESH RANGANATHAN ÄR HEMMA
-Vad tycker ni? -Han är hemma.
-Är du hemma? -Han har bara kommit hem.
-Jag är spänd på att se skylten. -Vad menar du? Du ser den ju.
Vissa kommer att tänka: "Romesh uppträder på The Hawth."
Andra: "Han blir äntligen deporterad."
-Vad säger ni? Är det för mycket? -Tycker du om det?
Jag bad om den och den är där. Du får gissa.
Varför frågar du? Den är ju där.
Varför frågar du oss? "Är det för mycket?" Va?
Jag börjar om. Här är skylten. Jag skiter i er åsikt.
-De stavade rätt. Det är bra. -Okej, glöm det.
-Jag ångrar att ni såg den. -Sluta, var snäll.
Jag visade skylten. "Varför fick vi inte vara med tidigare?"
Vad skulle en ung Romesh säga om dig idag?
Han hade varit glad. Som en ung, masturberande enstöring
kan han inte ha trott att han skulle bli
komiker som kom för att göra en Netflix-special här.
Han hade varit glad. Han skulle gå in på toaletten för en omgång till.
MED SHANTHI, LEESA, DINESH, ALEX, CHARLIE
Undertexter: Tilda Appelberg