Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Rachel?
Samueli.
Neboj, mami.
Tvůj synáček se vrátí jako lepší amiš.
Piš nám, synku. Slyšíš?
Piš.
Eli…
Dobrý den.
Až se vrátíš z rumspringy…
a necháš se pokřtít…
a oženíš se,
necháš si narůst vousy.
Je čas.
Milý tatínku, milá maminko.
Kéž bych dal na vaši radu a cestoval radši lodí.
Létání je ten nejhorší vynález, jaký si můžete představit.
Díky Bohu jsem konečně tady a moje rumspringa může začít.
Až budete toto číst, budu již na cestě ke strýci.
O naši rodinnou bibli se dobře postarám.
To vám slibuji.
Váš syn Jacob.
Taxi!
Je jim jedno, jestli je to Basquiat
nebo omalovánky.
Prostě něco najdi a napiš na to „kráva“. Nebo „jatka“.
Mám tu gentlemana.
Pozor, moje taška!
Díky moc.
Brzy se uvidíme, ano? Tak zatím.
Díky za pomoc.
Mluvím německy.
Tak příjemnou zábavu v Berlíně.
Můj vak!
- Příjemný let. - Já nikam neletím.
Jen někoho vyzvedávám.
Stůjte!
Můj vak!
- Paní kočová, jeďte za tím strojem. - Cože?
Jeďte za tím autem, prosím.
To je krása!
To je šílený!
BERLÍN
PRVNÍ LET
Koho sledujeme?
Můj vak.
- Moje zavazadla. - Váš kufr?
Ale peníze v něm doufám nemáte, ne?
- Peníze máme? - Jsem amiš.
My věříme, že peníze samy o sobě nemají hodnotu.
Dobrý den.
Jsi na seznamu?
Máš ještě třpytky?
Panenko skákavá!
Ten je k sežrání.
Naprosto perfektní.
Vintage. Retro.
Uděláme si fotku.
Ne! Žádné fotografie!
Žádné fotografie. Jsem amiš.
- Dobře. - Co mu je?
Amiš.
Hospodin nechce, abychom fotili.
Je to marnivost.
- Co to říkal? - Netuším.
Nemám tušení.
Bůh!
Můj bůh to není.
- Čus. - Jak je?
Takže tohle. To je dobrý.
Je to všechno?
Ano.
Dobrý den. Kdo jsi?
Co?
Jak se máš?
Dobře, díky.
- 13, 60. - Já jsem taky amiš.
Co prosím?
Já mám rumspringu. Ty taky, ne?
Ne, já mám radši pivo.
- Měj se. - Čau.
Ztratil jsem vak s penězi a s rodinnou biblí.
Musím je najít.
Buď tak hodný.
Strejda mě měl vyzvednout u vzducholodi.
U vzducholodi? Vážně?
Na letišti? Musí tam pořád být.
O čem to pořád meleš?
ZA DESET MINUT
Chlapi, změna plánu. Ozvu se, jo?
O co ti jde? Ty mě sleduješ?
- Ano. - Ano?
Ale já na to nemám náladu. Jdi už do hajzlu.
Kámo, jsi normální?
Buď tak laskav.
Musím jet k mennonitům
- a najít svoje věci… - Ne!
ZA PĚT
Bacha!
Tohle je cyklostezka, ty kokote!
Běžte, děti.
Nedívejte se tam.
Tak fajn.
JAK OŠETŘIT TRŽNÉ RÁNY?
Ahoj!
Dnes vám předvedu, jak doma ošetřit tržné rány.
Je třeba je zchladit
a zalepit náplastí nebo obvázat.
Pokud rána dál krvácí,
vyhledejte prosím lékaře.
Na. Musíš to nějak zchladit.
Tohle je moje pizza, ale pokud ti to pomůže…
Brácho, myslím, že potřebuje náplast.
Ahoj, Bo.
Ahoj, Frejo.
Alfe? Dveře byly otevřené.
Miluju tvoje zprávy.
Žádné jsem ti neposlala.
Ne, myslím obecně.
Tvoje zprávy jsou vždycky hezké.
Poslal ti někdo hrnec medu?
Co? Ne. Nikdo.
Takže jsi přišla náhodou nebo…
Je tu jeden amiš.
- Srazila ho nějaká bio-matka. - Amiš?
Jo.
Žijí udržitelně.
- To je fascinující! - Jo, ohromně.
Ten hrnec medu byl samozřejmě ode mě.
Musím jít.
Čau.
Kam?
Fofr v práci. Stejně tu máš co dělat.
Co?
Pomoct mu?
Jasně. Ne, on za chvíli vypadne.
- Ty jsi někdy hrozný nácek. - Nácek?
Nikdy nechceš mít zodpovědnost. Ani za uprchlíka.
Ale… on před ničím neprchá.
- On jen… - Ženeš všechno do extrému.
Jsi extrémní sobec.
Ty chceš jít, protože máš v práci trochu fofr,
a já jsem extrémní sobec?
Ahoj.
Já jsem Freja.
Fandím vaší ekologické kultuře.
Jacob Hostetler z amišské rodiny Hostetlerů.
To je fakt cool.
Kdybychom všichni žili jako amišové,
tenhle svět by nešel za 50 do kytek.
Jacobe,
co dělá takový slušňák jako ty zrovna v Berlíně?
Jsem na rumsprinze.
To je doba, kdy můžeme dělat všechno, co je jindy zakázáno.
Abychom se ujistili, že chceme zůstat amiši.
Něco jako studijní volno.
Dělat něco, co mám ráda.
Něco s rukama, na zahradě…
Plení,
keramiku…
- Ne, jiné věci. - Něco se sirotky.
Ne, můžeme se podívat, jak vypadá ten druhý svět.
Máme dovoleno se sejít, napít se a…
- …mejdanovat. - Hezký.
Našel jsi správného učitele.
Jacobe,
myslím, že Alf by se mohl naučit víc od tebe než naopak.
To je pěkné.
Alfe, my amišové rádi všem pomáháme.
Už musím jít.
Pracuju na něčem větším, než jsem já. Chci konat dobro.
Ale komu to vykládám?
Čau.
Čau, Bo.
Promiň, rád bych ti pomohl,
ale dneska se mi to…
moc nehodí.
Takže…
Počkej, něco ti…
Aha, nemám…
Máš PayPal?
- Bo, máš… - Krypto.
Jen kryptoměny.
To nic. Velké díky za pomoc, Alfe.
Velké díky za tu náplast, pane Bo.
ZASTAVTE SKLENÍKOVÝ EFEKT
Brácho, já nejsem amiš.
#BUDOUCNOSTJEŽENSKÁ
Vole!
Bo, tys mi vypotřeboval papírky?
Na co?
Velké díky. Pán s tebou.
Mladíku.
Vaše odpadky.
Naval prachy.
A mobil.
- Žádný nemám. - Lžeš, nebo co?
Držte ho.
Nemám mobil.
- Je snad vadnej? - Pomoc!
Pomoc!
Jste normální?
Copak nevidíte, že je postiženej, vy malí smradi?
Jdi do hajzlu.
- Sbohem, Adolfe. - Alfe.
Nulo.
Já lidi nebiju.
To jsem si všiml.
Kde máš vousy?
Potřeboval jsem změnu.
Maximálně dva týdny, jo? Radši míň.
A platíš nájem.
To jsou peníze za to, že tu můžeš spát.
- Mimochodem, já jsem proti. - Bo!
Kdo je tu domácí?
Máme pár pravidel.
Nájem se platí týdně.
Během dne musíš vypadnout, protože…
potřebujeme prostor na přemýšlení.
Jinak žádná zvířata, žádná špatná muzika a nepoužívej pevnou linku.
A když tu potkáš ženskou, vynech ty amišský bláboly.
Alfe, neboj se. Přesně tak to uděláme.
Já mám taky pravidla.
Vstávám a uléhám se sluncem,
před jídlem se modlím a přes den konám dobro.
Žádné drogy, žádný alkohol,
žádná auta, žádný tanec,
žádné násilí, žádná hudba,
žádné hudební nástroje kromě harmoniky, ale jen venku…
Poslouchej, tady říkáme:
„Někdy sežereš medvěda,
a někdy medvěd sežere tebe.“
Dobře, to je fuk.
Takže platí?
Dobře. Platí.
Velké díky.
- Velké díky. - Jo.
Velké díky.
#UPRCHLICIVITEJTE
Ty pracuješ se dřevem?
Někdy jo.
- Kolik polínek zvládneš za minutu? -15.
Pojď sem!
Chcípni, emzáku!
Tihle Angličané!
Kde mám jídlo?
Tvoje žena ještě nakupuje?
Moje žena? Ty myslíš Freju?
Ona není moje žena.
Takže je to tvoje sestra?
Spíme spolu, Jacobe.
Teda obvykle.
Pokud se ještě někdy ozve.
Je mi úplně fuk, jestli se ozve. Já se taky neozývám.
Tohle je svobodná země.
Vypij to.
To je něco mimořádného!
Moc dobré.
Takže…
- Tušíš, kdo má tvůj vak? - Ne.
Ta jemnostslečna byla vskutku…
pohledná.
Ztratila kartičku s nějakým obrázkem.
Nevím, co to znamená.
Alfe…
Asi je to přísně tajné.
Vole, to je QR kód.
Dobře, pomůžu ti.
Velké díky.
Hustý, ne?
To je šestiválec?
Ano?
Já miluju auta!
Smím si sednout?
To bylo nahlas.
Když mi bylo 16, tatínek mi dal bryčku.
Já jsem svoji bryčku zdědil.
K matuře.
Matura? Co je to?
Středoškolský diplom.
Naučil ses číst a psát, ne?
- A počítat. - Počítat.
Víc nepotřebuju.
Takže tvůj táta ti dal bryčku?
Jen tak?
Bez důvodu?
Abych mohl po biblickém kurzu odvézt svou dívku.
Jenže já žádnou dívku ještě nenašel.
Mě i tatínka to velmi rmoutí.
Můj tatínek bude zarmoucený, když neudělám kariéru.
Kariéru?
To je to, co musíš v životě udělat?
Nemám páru.
Co musíš dělat ty?
Být dobrý člověk.
Dobrej!
Jsme tu správně v Seitanbraten?
VEGANSKÁ SEKANÁ, KLOBÁSA
Máte saumagen?
Saumagen?
Saumagen. Dělá se to takhle:
Vezmete prasečí žaludek,
pak do něj dáte brambory a…
Seznámili jsme se s jednou ženou.
Tedy, téměř seznámili. Ztratila tuhle kartičku.
To je věrnostní karta.
Dostávají ji jen prémioví zákazníci.
Prémioví?
- Adresa? - Tohle je chráněný prostor.
Respektujeme lidi i zvířata.
Fuška.
Kámo, jen tu zatracenou kartu projede pokladnou,
a budeš mít jméno i adresu svojí ženský.
Brzdi, milánku!
Taky bych mohl pracovat.
Umíš vařit?
Vaření je jen pro ženy.
- Říkalas „prémioví zákazníci“? - Ano.
Co musím udělat, abych se dostal v potravním řetězci tak vysoko?
Čtyři objednávky měsíčně.
Slyšel jsem, že v Berlíně neexistuje lepší kurýr než on.
Má auto?
Jsi moc hodný, pane Bo.
Ale až zas začne roller hokej, chci je zpátky, jasný?
Jasně.
Tos postavil sám?
Jo, závěrečná práce.
Líbí?
Je to moc hezké.
- Co je to? - Knihovna.
Zamysli se.
Co tě nejvíc naštve, když vejdeš do knihovny?
Že je tam tolik knih,
že nevíš, která stojí za přečtení.
Ale moji knihovnu budou řídit apky.
Chytrá architektura.
Když půjdeš kolem regálů, rovnou uvidíš recenze knih.
Představ si, že tam vejdeš.
Vejdeš tam, a regály jsou úplně plné.
Já bych věděl, co si chci přečíst.
Dobře, a co?
Starý zákon.
No jasně, ale dál už bys nevěděl.
Věděl.
Nový zákon.
Vole, bibli? Nic jinýho?
- Důležité je jen to, co říká Pán. - Útok!
Takže…
- Máš všechno. - Velké díky.
Ten váš spolek asi není moje cílová skupina.
Milý tatínku, milá maminko, musím zůstat v Berlíně o něco déle.
Stalo se něco špatného.
Ztratil jsem naši rodinnou bibli.
Ale nebojte se, Hospodin mi seslal pomocníka.
Je to Angličan. Jmenuje se Alf.
Připadá mi trochu osamělý
a nevím, co ve svém sdíleném pronájmu
celý den dělá,
ale má dobré srdce.
Dokud nenajdu jemnostslečnu, která má naši rodinnou bibli…
Haló?
Kdo je tam? Haló?
Tvoje jídlo je tady.
Věřte nevěřte, dokonce s nimi můžu i bydlet.
Dokud se snažím den co den žít jako správný amiš.
Váš syn, Jacob.
Dobrý večer.
Ten amiš, ježišmarjá!
Infarkt.
ČAU
Alfe!
- Alfe. - No?
Už nemůžu spát na gauči. Potřebuju pořádnou postel.
Tohle je dobrý strom na postel. My amišové si všechno vyrábíme sami.
Tak co, jdeme na to nebo co?
Kolik že polen nasekáš za minutu?
Myslím, že 24.
Ano?
Dobře.
- Já? - Jo.
Jasně.
Zatracený Angličane! Mohl ses zmrzačit!
Tak mi ukaž, jak na to.
- Ukážu ti, jak na to. - Nemůžu se dočkat.
Jdi o kousek dál.
- Teď. - Tady?
Ano, shora.
A teď…
- Co to znamená? - Utíkej.
Bůh je láska, je moje spása.
Bůh je láska.
Hele, to je Hostetler!
Jacobe.
Bůh je láska.
Bůh je láska, miluje mě též.
POJIŠTĚNÍ VETERÁNŮ
Jsi připraven, synu?
Že budeš žít jako amiš v komunitě amišů?
Po zbytek života s jedinou manželkou
a bez pokušení z vnějšího světa?
Ano, tatínku.
Proč jsi schoval ten časopis o autech?
Ina Kantasová?
Díky.
Počkat! To je ta jemnostslečna!
Počkej!
- Co je? - To je Ina Kantasová?
Má moji rodinnou bibli.
Konečně.
Už jsem to chtěla vyhodit. Čau.
JMÉNO A DATUM NAROZENÍ
Podívej.
V naší staré rodinné bibli
jsme všichni pospolu.
Tam, ve staré vlasti,
v Německu.
Tam máš své kořeny.
Není s tebou nic v nepořádku.
Možná poznají, odkud pocházíš.
Jeď tam a zaplň tu prázdnou stránku!
Děláš si prdel?
Jsou tu do jednoho všechna jména všech členů vaší rodiny?
Až do roku 1754?
A tohle je poslední Hostetler.
Ta stránka je stále prázdná.
Až zjistím, kdo byl náš první předek ve staré vlasti,
zjistím, proč jsem amiš, a můžu být pokřtěn.
To je ujetý.
Jak se zítra dostanu k mennonitům?
Takže…
Jede tam vlak ICE.
I-C-E.
Můžu tě tam hodit.
Ty stejně nejspíš nesmíš jezdit vlakem, ne?
Můžeme jet čímkoliv,
pokud to sami neřídíme.
Ale moc jsi mi pomohl. Velké díky.
Já už cestu najdu sám.
V životě jsem nespal tak dlouho.
Je teprve osm, kámo.
Spi dál.
- Nehýbej se. - Co to děláš?
Než se vypravíš k mennonitům, mám pro tebe dárek na rozloučenou.
Běž se podívat.
Jako ženatý muž.
Můj kámoš Jorge pořádá večírek na rozloučenou.
Já jsem spoluhostitel.
Takže…
nechtěl bys tam taky zajít?
No tak. Aspoň jeden večer si můžeš užít rumspringu.
Já nevím.
Dobře, tak víš co?
Půjdu sám.
Dělej s těmi vousy, co chceš. Choď kolem domu.
Dělej s nimi to, co by dělali tvoji příbuzní. Čau.
Jdu s tebou.
Ale jen na jeden večer.
Bo, vole!
- Amiš jde na svou první párty! - Jo.
Bude párty!
Tohle nedělej.
To není cool.
Dobře.
Udělej tohle. Takhle.
A pak… luskni.
Luskni.
Puf.
Pojď.
Jo!
Čau!
Čau! Ahoj!
- Ahoj! - Ahoj!
Super párty!
ČAU, JORGE & JACOBE
Když se jeden druhému ztratíme, sejdeme se u té vany.
Odkud máš tu košili? Je megahustá.
Ušila mi ji matka.
Ahoj, Alfe!
Tady jsi!
Alfík! Z planety Melmac?
A ty jsi kdo?
Tohle je Urs. On je investor.
- Cože? - Pro můj start-up.
Co?
Chci konat dobro.
Jacob ví, o čem mluvím, že jo?
Opakovaně použitelná vatová tyčinka.
Ekologicky vyrobený objekt denní potřeby. Instagramovatelný, vytvořený ženou.
A po prvním kole crowdfundingu?
Pět milionů eur!
Proč jsi mi o tom nic neřekla?
Měla jsem to ve feedu.
Poslal jsem ti pár zpráv.
Chtěl jsem se zeptat, jestli bys třeba…
Nechci vypadat jako konzerva nebo tak něco,
ale umíš si mezi náma dvěma představit…
exkluzivitu?
Exkluzivitu?
Monogamii.
Tady máš dárek. Používají amišové vatové tyčinky?
Ty vousy ti sluší.
Co je to?
Na namáčení.
- Velké díky. - Dobrou chuť.
Meloun tady chutná trochu jinak.
Je báječná.
Co?
Tvoje závěrečná práce.
Chytrá architektura.
Když u té zkoušky rupnu, je konec.
Můj otec se mě znovu zeptá, co udělal špatně.
Proč ti každý měsíc posílá peníze?
Viděl jsem na stole bankovní výpisy.
No jo.
Amiš umí číst.
Chodil jsem osm let do školy.
Pak tatínek řekl, že už toho vím dost.
Je to pravda, Alfe?
Je to tak lepší?
Proč se mě neptají, čím chci být?
Proč mám číst jen bibli?
Víš ty co?
- Myslím, že je čas. - Na co?
Na Jacobovo
úplně první pivo.
Ne.
Dobré nebe! Chvála Hospodinu. To je dobrota!
Víš, co teď uděláme?
Jdeme ven a budeme tančit.
Ne.
- Ne. - Jo.
- Ne. - Na každej pád to uděláme.
- Alfe, prosím. - Jdeme.
Jdeš hned se mnou.
Alfe, to nemám povoleno.
Přestaň.
Tak pojď už. Tancuj.
- Koukni, všichni tančí. - To nemám povoleno.
Dneska je rumspringa!
Bůh je láska.
Bůh je láska,
on miluje mě též.
On miluje mě též.
Zříkáš se světa,
aby mohl sloužit jen Ježíši,
který za tebe zemřel na kříži?
Ano.
Podle své víry budeš pokřtěn
ve jménu Otce i Syna i Ducha svatého.
Ten, kdo věří
a je pokřtěn,
bude požehnán.
Chtěla jsem se s tebou rozloučit.
Jsem Ina. Z letiště.
Měla jsem tvůj vak.
Pojď, zlato.
Lepší to tu už nebude.
Tak dobře…
My se přesunujeme jinam.
Budeš ještě zítra v Berlíně? Chtěla bych tě pozvat na večeři, abych se omluvila.
Zítra večer?
Moji adresu máš.
Ino? Taxík.
Hele, kam zmizel ten amiš?
Promiň, neměl jsem tě nechat samotného.
Vole, kde máš vousy?
Ještě že amišové nejsou marniví.
Pane Bo…
Já chci umřít.
Panebože!
Panebože! Tamhle!
- Co je? - To je křeček!
- To je vydra. - Křeček!
Uklidni se. To je bobr.
Vygooglíme si to, jo?
Jacobe. Jacobe, dej ho pryč!
VIDEOHRY - KOLEČKOVÉ BRUSLE - PÁRTY
DROGY - ALKOHOL - TANEC
PŘÍSPĚVKY
Ty se koupáš.
Ona se ti líbí, viď?
Ne!
„Ne!“
Chci jí poděkovat, že se starala o můj vak.
Jasně. Nic víc.
Ano. Zítra odjíždím.
Můžeme zůstat v kontaktu, jestli chceš.
Ozvu se ti přes FaceTime.
Kámo, přísahám, že vypadáš o moc líp.
Tak už běž, to zvládneš.
Ahoj, Ino. Velké díky za pozvání.
Myslela jsem, že nepřijdeš.
Pozvala jsi mě. Když mě někdo pozve, pozvání přijmu.
Jsi durch.
Chceš jít dál?
Nový účes?
Potřeboval jsem změnu.
To znám. Donesu ti něco na převlečení.
Velké díky.
Máš rád veganské jídlo?
Hříchy, které jsem tu spáchal.
Koukám, že je tu pár opravdu vážných věcí.
Kolečkové brusle?
To nemáme povoleno.
Jiní ano. Je to komplikované.
Jsem amiš na rumsprinze.
Máš povoleno dělat zakázané věci. Já vím.
Vygooglila jsem si vás.
Ale stejně se cítíš provinile.
Čau.
Ahoj.
Líbí se ti něco?
- Já nevím. - Nemusí.
Je to otázka vkusu.
Možná bych u vás měla pobýt.
Udělám vám přednášku o feminismu.
Nějak bychom to spolu zvládli, ne?
Ne?
Každopádně tohle by byl můj dárek pro všechny.
A hlídat dům na Sicílii? Jen si to představ.
Právě jsem na to kývla.
Už si to nepředstavuju.
Protože to prožiju s tebou.
Jako dítě jsem po škole chodívala do galerií, protože to bylo zadarmo.
Moje první láska.
A ty?
Je to hřích, když se amiš zamiluje?
My se zamilujeme jen jednou. Zůstáváme spolu po celý život.
Já teď dělám očistu.
Co očišťuješ?
Držím sexuální půst.
To znamená, že žiju stejně bezpohlavní život jako ty,
jenomže já vím, o co přicházím.
Zdržíš se přes noc?
Pokud jde o budoucnost,
nemám na nějaký vztah čas
ani trpělivost.
A taky žádnou trpělivost na děti.
Až přijdou děti,
co to se mnou a mým vztahem udělá?
Je to všechno hrozně komplikované.
Je to hrozně komplikované.
Ale přitom úplně jednoduché.
Muž je muž a žena je žena.
Opravdu?
Co je?
Spi sladce.
Dobrou noc.
Jsi ženatý?
Ještě jsem nenašel tu pravou.
Jednou jsem si už myslel, že ano.
Po biblickém kurzu jsem odvezl ve své bryčce
domů jednu dívku.
A?
Jmenuje se Ruth.
Známe se od svých pěti let.
Ruth.
A jaká je?
Je velice pilná.
A silná.
Cože?
Dobře, to je opravdu hodně důležité.
Ale…
co takhle něco romantického?
Má zrzavé vlasy.
Něco romantického!
Na co pomyslíš,
když se jí podíváš do očí?
Hnědé.
Když zavřu oči,
vidím její oči.
Když se do nich podívám, zapomenu na chvíli dýchat.
Ta se má!
Ale pak si vybrala mého bratra Davida.
Připadám si…
trochu směšně.
Už musím jít.
Jacobe.
Já taky nemůžu spát.
A Freja zapálila vonnou svíčku.
Smrdí. Nechutně.
Další level.
- Určitě? - Ano, můj synu.
Proč to nestartuje?
To nezvládnu.
Jo!
Alfe!
Na zdraví.
Pořád bych věřil v Hospodina, kdybych mohl řídit stroj.
Kdybych mohl hrát na klavír.
- Kdybych mohl mít kalhoty se zipem. - Co máš místo toho?
Alfe, miluješ Freju?
Bojím se, že půjdu za věštkyní, a ta řekne něco jako:
„Už jsi potkal svou životní lásku.“ A byla to Freja.
- Ale už jsi jí to řekl, ne? - Blbost. To by bylo totálně trapný.
Musíte k sobě být upřímní, nic nepředstírat.
Musíš se zavázat.
Tady to funguje jinak. Tady je to spíš jako tanec. Jako hra.
To jsou jen dětské hry.
Musíte se poznat takoví, jací opravdu jste.
- Co se ti na Freje líbí? - Spousta věcí.
Teda, kromě toho, co je zřejmé.
Ona vždycky myslí nejdřív na ostatní, na životní prostředí.
Třeba ten její start-up.
Ty udržitelné vatové tyčinky. To je bomba!
Nenech si namluvit, že je jiná cesta lepší
jen proto, žes ještě nenašel tu svou.
To platí i pro tebe.
A co ty?
Co?
Jsi zamilovanej!
- Ne! - Ale jo.
- Ne! Ne! - Cítím to z tebe. No fakt.
A tím nemyslím nějakou holku z Pensylvánie,
kterou jsi potkal na pískovišti a je tvoje nevlastní sestra.
To nepůjde, Alfe. Potřebuju nějakou amišku.
Dobrou ženu.
Vole…
Počkej.
Máš v ruce pivo,
řídil jsi Mercedes Pagode ročník 1967, a mluvíš o dobré ženě?
Kámo, pořád ti běží rumspringa!
Musíš si užívat života, zkoušet různé věci!
Jdi na párty!
Zapař!
Zůstaň tu o trochu dýl.
Začíná mě to s tebou bavit.
A ještě…
jsem se chtěl omluvit.
Malinko jsem tě zneužil,
abych získal Freju.
Takže sorry.
Vše je odpuštěno.
JÍZDENKA BERLÍN SÜDKREUZ - FRANKENTHAL
Jo!
Pět čtyři.
Sorry!
- Když jde o vítězství, jsem mrcha. - Už dobrý.
Ale bylo by fajn, kdyby přitom nikdo neumřel.
Alespoň ne jiná žena. Girl's power!
Jacobe, proč jsem tady?
Takhle my amišové poznáváme svoje dívky.
Aha.
Chceš hrát dál?
Jayi!
Jayi, hra!
Vyhráli jsme!
Co je?
Ještě jsem neviděl holku, která hraje tak špatně volejbal,
ale stejně je mi to jedno.
To je kompliment?
Ano.
Mívala jsem omluvenku na tělocvik. Asi šest let menstruačních bolesti.
Kde tě to bolí?
Tady.
Promiň, zapomněla jsem.
Že jsi amiš a že pocházíme ze dvou úplně odlišných světů.
Co tím myslíš?
Pořád mám pocit, že tě musím před sebou chránit.
Nesnažím se tě svést.
Muž se musí o ženu postarat.
Ne, to není pravda.
Neměla bys mluvit o „svádění“ a „menstruačních bolestech“.
Menstruace!
Vulva!
Jsem amiš.
Čau, amiši.
Menstruace!
A co teď?
Poslechni si tohle.
Bůh je láska, je moje spása.
Bůh je láska, miluje mě též.
A tak to říkám znovu: Bůh je láska.
Bůh je láska, miluje mě též.
Ještě to neskončilo.
Rozepni ten zip.
My zipy používat nesmíme.
Prostě za to zatáhni.
Za tu jako by bradavku.
Jsi krásná.
Všude jsou tu ty tvoje uchošťoury.
Píchají.
- Můžeš je vyhodit. - Cože? Proč?
Proč bych je měl vyhazovat?
Urs to zabalil. Musela jsem rozpustit tým.
Cože?
Děláš si srandu, viď?
Počkej.
Ale co ta investice za pět milionů eur?
Všechno je pryč.
Urs víc investoval do mě a do sebe.
To je kokot!
Ale…
proč jsi mi to neřekla?
Nestála jsem o soucit.
Takže teď je to…
všechno odpad?
Už mám další nápad. A navíc budeme hlídat dům na Sicílii.
Alfe?
Víš, ten…
ten amiš mi říkal, abych byl upřímný k sobě…
i k ostatním.
A já chci být k tobě upřímný.
Ty…
Ty jsi každý den někdo nový.
Nové lajky, nová přesvědčení.
Co bylo včera mega boží je už dneska pasé.
Tvoje udržitelné uchošťoury
jsou teď odpad.
A stejné je to s námi.
Jen si představ,
že to mezi námi začne skřípat. Taky mě vyhodíš?
Máš pravdu, možná…
Možná jsem sobec.
Ale…
nejsem jedinej.
- Ale tady jde jen o tebe. - Jo, nebo o tebe.
Ale nikdy o nás.
Čau, Alfe.
Už se nikdy neuvidíme, viď?
Čau, Frejo.
Jsi v pořádku?
Co ti je?
Kdy přijdou ti ostatní muži?
Cože?
Alf ti pouštěl porno?
Ne.
Pan Bo.
Zapomeň na všechno, co jsi tam viděl, ano?
Skoro na všechno.
- Alfe? - Co?
- Jsi vzhůru? - Jo, už jsem vzhůru.
Alfe.
Vážně jsem zhřešil.
Nepovídej!
A jaký to bylo?
Strašně dobré.
Jsi zabiják, brácho!
To dělat nebudeme.
Dobře, úplně potichu.
Přefikl ji?
Jo, chlape.
- Ach jo. Už i ten amiš. - Už i on, kámo!
Ale dej si bacha. Nejsi na tu nálož citů zvyklej.
Ne.
Změnilo se něco?
Jo.
Ukončil jsem to s Frejou.
Nebo to ona ukončila se mnou. Možná jsme to ukončili oba.
Nevím, ale na každej pád je konec.
A jak se cítíš?
Ulevilo se mi.
Volala tvoje nevlastní matka.
Omylem jsem to zvedl.
Pane Bo!
Co naše pravidla?
Vidíš? Poslouchej amiše.
Cos jí řekl?
- Že tu nejsi. - Dobrý. Co řekla ona?
Že tvůj otec zemřel.
Vtipný. Co říkala opravdu?
Že tvůj otec zemřel.
Stejně jsem ho neměl moc rád. Proč bych měl brečet?
To by bylo absurdní.
To je v pořádku, Alfe.
Půjdeš se mnou na pohřeb?
Jasně, bratře.
Říká se „brácho“.
Brácho.
Milý tatínku, milá maminko. Opět jsem našel naši rodinnou bibli,
ale moje návštěva u mennonitů musí ještě počkat,
protože se stala jiná zlá věc.
Můj nový přítel Alf má bolavé srdce a já mu musím pomoct,
jak budu moct.
Není si moc jistý sám sebou a řekl mi, že nikdy nevěděl,
která cesta je správná a která špatná,
kde je jeho místo, kam má jít nebo co má dělat.
Ale nebojte se,
postarám se o něj.
A proto, milí přátelé, milí přátelé umění,
jsem šťastná a pyšná na tento večer.
Této výstavě se dostalo mimořádné kurátorské péče.
Dává krásné větě „Jen umění nás může zachránit.“ nový rozměr.
Na zdraví.
Bravo!
Neznělo to moc lacině?
Hledáš, co je skutečné,
co je za tím vším.
To není laciné.
Pojď se mnou.
To je nádherné.
Nesahat!
To je moje. Proč je to tady?
Protože je to umění.
Říká kdo?
Ina.
Je to umění, když to říká Ina. Je to umění.
- Rozumíš? - Ne.
A tady to je.
Jacob Hostetler. Tady je umělec a tady sběratel.
Rufus z Preppy.
Poskytujeme odborníky na každodenní život.
Jacob je amiš.
No ne! To je jiná.
Jak dlouho už jsi amiš?
- Od narození. - No ne!
To se mi líbí.
To je autentické.
Chci tvoje dílo.
Ale to nejde.
Prodáno. Za 25 000.
Jacobe!
Chceme jet na Zelený týden?
Napadlo mě to,
protože ty chceš být víc bio a já tam nikdy nebyl.
Dobré jitro, umělče.
Dobré jitro, Ino.
Měla jsem se tě na ten karton zeptat předem.
Vrátíš se?
ALFRÉD HAUSER 7. 8. 1968 - 19. 7. 2022
…záře duhy, procházka po rozlehlé krajině,
přátelské mrknutí cizince a anděl tě vezme za ruku.
„7. září, 500 eur.
Ahoj, synu. Nájem za říjen. Líbá tě táta.“
„23. října, 100 eur.
Už je podzim, ale kup si zmrzlinu.“
„5. prosince, 500 eur.
Blíží se Vánoce.
Doufám, že přijedeš.
- Líbá tě Otec Vánoc.“ - Můžeš vynechat ty částky?
Alfe!
Moc mě to mrzí.
Chtěl jsem přijít, ale zaspal jsem.
Zaspal?
Ano.
Celý život vstáváš s východem slunce,
ale zaspíš v den pohřbu mého otce?
Ano.
Víš ty co?
Jsi fakt kámoš na hovno.
- Alfe… - Ne, nech si to.
- Bo tam byl, rozumíš? - Já tam byl.
Je mi to opravdu moc líto.
Ina prodala můj obraz za spoustu peněz. Pařili jsme se a pili a já mám…
kocovinu.
Kocovinu?
Co je to s tebou, amiši?
Říkals, že rumspringa je pařba.
Jo, jedna obrovská pařba!
A nejlepší den na tu pařbu je den pohřbu mého táty!
Tak jsem to přesně myslel.
Alfe, mám spoustu peněz. Chci ti nějaké dát.
Jacobe, ty ses posral? Proč bych si od tebe měl brát peníze?
Protože tvůj táta už není naživu. Kdo se o tebe postará?
Rozhodně ne ty.
Já aspoň něco dělám.
Ale ty se mnou trávíš čas, jen abys nemusel chodit na tu závěrečnou zkoušku
a nemusel začít žít.
Ven!
Koukej vypadnout.
Koukni na to fáro.
Tak jo.
Jsem Jacob Hostetler z amišské vlasti.
Peter Hochstedtler ze staré vlasti. Hostetler? Hochstedtler…
To zní, jako bychom byli příbuzní.
Že ti to ale trvalo.
Půjdeme?
Seru na svůj život, vole.
Ten hajzl.
Hrozně jsem se styděl kvůli tomu pohřbu.
Tak jsem prostě odjel.
To je původní kůže.
Jak ho dokázal udržet v tak dobrém stavu?
Je to to nejdražší, co má.
A co je tobě nejdražší?
Já nevím.
V tvém věku jsem to taky nevěděl.
Neměl jsem ani ponětí.
I v mém věku je spousta lidí, kteří to stále nevědí.
Může se to stát komukoli.
Když jsem nevěděl, jestli mám zůstat u Boha
nebo mít navždy…
rumspringu,
ptal jsem se spousty lidí, abych zjistil, která cesta je pro mě.
A víš, kdo znal odpověď?
Kdo?
Nikdo.
Musel jsem si na to přijít sám.
A pak…
přišla moje Hannah.
Hannah byla odpověď na všechno.
On byla… je to nejdražší, co mám.
Ona a našich osm rozmazlených dětí.
Na tom, jak a kde chci žít, nezáleželo,
pokud budu s ní!
Jsi jediný, kdo může zjistit, co je pro tebe správné.
A je fuk, jestli budeš žít jako amiš, Angličan nebo mennonita.
Jako mennonita ne.
Proč?
Co je tak špatného na našem způsobu života?
Smíte si nechat narůst vousy?
Ano, to v Německu smíme.
Nerozumím tomu, ale…
Spousta věcí z amišského řádu mi nedává smysl.
Mně taky ne.
Například zipy.
Ulehčují život.
To jsem už zjistil.
A už jsi našel, co hledáš?
Chci najít své kořeny.
RODINNÁ KRONIKA
MOJE DĚTI
Tady.
Jakob Hofstedtler, tvůj předek ze staré vlasti.
RODINNÁ KRONIKA JAKOB HOFSTEDTLER
Řekl ti táta, abys ve staré vlasti zaplnil prázdnou stránku ?
Ten starý rodičovský trik.
Jacobe,
tvůj táta to s tebou myslel dobře.
Pustil ses do hledání.
On chtěl, abys měl vlastní zážitky.
Víš…
tady nenajdeš všechny odpovědi.
Jediný člověk, který ví, co dělat s tvým životem, jsi ty,
a to i jako amiš.
Neměl bys nějaké dřevo?
Dobrý den přeji.
Alfe!
Tvoji matraci jsme pronajali někomu jinému.
- Kde je Alf? - Jel na letiště.
Ale dneska má tu zkoušku!
Nešel tam.
Kvůli tomu, jak jsi to posral s tím pohřbem.
Byl jsem tam i já.
Já.
Vážení cestující…
Vaši letenku, prosím.
A doklad totožnosti, prosím.
Páni!
Bylo by romantické, kdyby požádal nějakou ženu o ruku.
- Prosím, podržte mi ho. - Ne, myslím, že je tu kvůli mně.
Promiňte. Nebo muže, samozřejmě.
Alfe, počkej!
- Co zas chceš? - Postavil jsem ti nový model.
Na tu zkoušku.
Chytrá architektura navržená Angličanem, vyrobená amišem.
Ale já tam nejdu.
Jedu sám hlídat dům na Sicílii.
No co?
Chtěls, abych se k něčemu zavázal. Tak prosím.
Alfe, musíš dokončit školu.
Já chodil do školy jen osm let, a koukni, jak špatně si vedu.
Myslím, že si vedeš dobře.
Byl jsem v knihovně.
Chci si přečíst všechny knihy, ale nevím, kterou první.
Potřebuju tvoji apku.
Vážně.
Vážení cestující…
- Takže jsi přece jen moje cílová skupina? - Si piš.
Tys mi zrušil káru?
Stýskalo se ti po domově? Proč ten kůň?
Došel mi benzín.
Jo!
Milý tatínku, milá maminko.
Možná to neříkejte biskupovi, ale tohle je moje rozhodnutí.
Trochu si tu rumspringu v Berlíně prodloužím.
A řeknu vám, že jsem fakt totálně vysmátej.
Myslím, že to znamená, že se cítím dobře,
protože jsem se naučil,
že nejlepší vynález ze všech je život sám.
V Berlíně se dá rumspringa dělat hodně dlouho.
Řekněte to biskupovi
nebo radši ne,
ale myslím, že už začínám zjišťovat, kdo jsem a co umím.
Byla by škoda všechno to vidět a nechat si to utéct.
Ještě nevím, kdy se vrátím domů do Pensylvánie,
protože zdejším lidem se tu amiš opravdu hodí.
Z toho mám dobrý pocit.
Objímám vás a těším se na vás.
Jacob,
váš synáček.
Brácho!
Překlad titulků: Petr Putna