Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Рейчел.
Семюелю.
Не хвилюйся, мамо.
Твій син повернеться кращим амішем.
Пиши нам, сину. Чуєш?
Пиши.
Ілай.
Привіт.
Коли повернешся з румспрінґи,
хрестишся
й одружишся…
відростиш бороду.
Пора.
Любий тату, люба мамо.
Якби я вас послухав і поплив кораблем.
Літаки — найгірший з винаходів.
Дякувати Господу! Нарешті я тут і можу почати свою румспрінґу.
Коли ви це читаєте, я вже, певно, їду до дядька.
Я добре дбатиму про нашу сімейну Біблію.
Обіцяю.
Ваш син, Джейкоб.
Таксі!
Їм байдуже, це Баскія
чи картина за номерами.
Візьми щось і напиши «корова». Або «бійня».
У мене тут джентльмен.
Обережно, моя сумка!
Дякую.
До зустрічі, так? Бувай.
Дякую за допомогу.
Я говорю німецькою.
Тоді насолоджуйся Берліном.
Мій мішок!
-Щасливого польоту. -Я не лечу.
Я декого зустрічаю.
Стій!
Мій мішок!
-Каретнице, за тією машиною. -Що?
За тією машиною. Будь ласка.
Як чудово!
Це так дико!
БЕРЛІН
ЛІТАЮ ВПЕРШЕ
Кого переслідуємо?
Мій мішок.
-Мій багаж. -Твої сумки?
Але твоє бабло не там, так?
-У тебе є гроші? -Я аміш.
Мій народ вважає, що гроші не мають цінності.
Вітаю.
Ти в списку?
У тебе є ще блискітки?
Матір Божа!
Який красень.
Це ідеально.
Вінтаж. Ретро.
Зробімо фото.
Ні! Жодних фото.
Не фотографуйте. Я аміш.
-Гаразд. -Що таке?
Він аміш.
Господь не хоче фотографій. Це марнославство.
-Що він сказав? -Не знаю.
Гадки не маю.
Бог.
Не мій бог.
-Йоу, чуваче. -Як справи?
Так, ось це.
Це все?
І це.
Привіт. Хто ти?
Що?
Як справи?
Добре, дякую.
-З вас 13,60. -Я теж аміш.
Що?
Я на румспрінзі. Ти теж, так?
Ні, я вийшов по пиво.
-На все добре. -Бувайте.
Я загубив мішок з грошима й сімейною Біблією.
Я маю їх знайти.
Будь ласка.
Мій дядько забирав мене з аерольоту.
З аерольоту, кажеш?
Аеропорту. Він, мабуть, ще там.
Гей, про що ти базікаєш?
ЗА 10 ХВИЛИН
Хлопці, плани змінилися. Я буду на зв'язку.
Та що таке? Ти мене переслідуєш?
-Так. -Так?
А я цього не хочу. Загубися.
Чуваче, та що з тобою?
Змилуйся.
Мені треба до своїх менонітів.
-Мої речі… -Гей!
ЗА 5
Гей!
Це велодоріжка, придурку!
Ідемо далі.
Не дивіться.
Гаразд.
ЯК ЛІКУВАТИ ПОРІЗИ?
Привіт!
Сьогодні я покажу, як лікувати поріз побутовими предметами.
Найкраще його охолодити
й закрити пластиром або бинтом.
Якщо кров не припиниться, зверніться до лікаря.
Ось. Треба якось охолодити.
Це моя піца, але якщо це допоможе…
Бро, думаю, тут ще потрібен пластир.
Привіт, Бо.
Привіт, Фрейє.
Альфе? Двері були відчинені.
Люблю твої повідомлення.
Я нічого не присилала.
Ні, загалом.
Твої повідомлення завжди гарні.
Тобі хтось прислав горщик з медом?
Що? Ні. Ніхто.
А ти просто була неподалік, чи…
У нас тут аміш.
-Його збила якась матуся. -Аміш?
Так.
Вони живуть екологічно.
-Як цікаво! -Так. Дуже цікаво.
Звісно, горщик з медом був від мене.
Мені треба йти.
-Бувай. -Куди?
Стрес на роботі. У тебе все одно є справи.
Що?
Допоможи йому.
А! Та ні, він скоро піде.
-Ти іноді такий нацист. -Нацист?
Ти не береш відповідальності навіть за біженця.
Але… він нікуди не тікав.
-Він просто… -Альфе, ти такий зверхній.
Страшенно егоїстичний.
Ти йдеш, бо в тебе стрес на роботі,
а егоїстичний — я?
Привіт!
Я Фрейя.
Я фанатка вашої екокультури.
Джейкоб Гоштетлер з родини Гоштетлер з країни амішів.
Це так круто.
Якби ми всі жили, як живуть аміші,
цей світ не загинув би за 50 років.
Джейкобе,
що така добра людина, як ти, робить у Берліні?
У мене румспрінґа.
Під час неї ми можемо робити все, що зазвичай заборонено.
-Як класно. -Щоб упевнитися, що хочемо бути амішами.
Як відпустка.
Я б теж так хотіла.
Працювати руками, звести сад.
Збирати бур'яни, займатися гончарством.
-Ні, інші речі. -Щось із сиротами.
Ні, ми дивимося, як виглядає решта світу.
Ми можемо збиратися разом, пити.
-Тусити. -Чудово.
Ти знайшов гарного вчителя.
Джейкобе,
я думаю, ти Альфа навчиш більшого, ніж він тебе.
Це чудово.
Альфе, ми, аміші, раді допомагати.
Мені треба йти.
А працюю над дечим важливішим за мене. Я хочу робити добро.
Але кому я це розповідаю?
Бувай.
Бувай, Бо.
Вибач, я б дуже хотів допомогти,
але сьогодні трохи…
незручно.
Гаразд.
Зачекайте, зараз дещо…
Ось…
У тебе є PayPal абощо?
-Бо, у тебе є… -Крипта.
Лише крипта.
Усе гаразд. Дякую, Альфе.
Пане Бо, дякую за пластир.
ЗУПИНІТЬ ПАРНИКОВИЙ ЕФЕКТ
Бро, я не аміш.
#МАЙБУТНЄЗАЖІНКАМИ
Чуваче!
Бо, ти забрав мій папір для самокруток?
Навіщо мені?
Дякую. Господь з вами.
Юначе.
Ваше сміття.
Віддавай гроші.
І твій телефон.
-У мене немає. -Ти нам брешеш?
Тримайте його.
Тримайте.
У мене немає телефону.
-Що з ним? -Допоможіть.
Допоможіть.
Гей. Що тут таке?
Не бачите, що він безпомічний, малі придурки?
Чвалайте.
-Бувай, Адольфе. -Я Альф.
Шпана.
Я не б'ю людей.
Так, я бачу.
Де твоя борода?
Я захотів змін.
Максимум два тижні. А краще менше.
І платиш оренду.
Це коли платиш за те, щоб тут спати.
-До речі, я проти цього. -Бо! Хто головний орендар?
Є кілька правил проживання.
Оренда щотижня.
Удень кудись ідеш, бо…
нам потрібен простір для роздумів.
А ще без домашніх тварин, поганої музики й не чіпати стаціонарний.
І якщо бачиш тут жінок, не базікай про амішів.
Альфе, не хвилюйся. Ось, як ми це зробимо.
У мене свої правила.
Я встаю і лягаю спати із сонцем,
молюся за обідом і використовую день на благо.
Жодних наркотиків, алкоголю,
машин, танців,
насильства, музики,
інструментів окрім губної гармоніки, та й то в полі…
Слухай, тут кажуть,
іноді ти їси ведмедя…
а іноді ведмідь їсть тебе.
Гаразд, байдуже.
Ми домовилися?
Так. Домовилися.
Велике дякую.
-Велике дякую. -Так.
Велике дякую.
#ВІТАЄМОБІЖЕНЦІВ
Ти працюєш з деревом?
Іноді, так.
-Скільки ударів по колоді на хвилину? -П'ятнадцять.
Іди сюди! Здохни, прибульцю!
Здохни, прибульцю!
Ох ці англійці!
Де моя їжа?
Твоя дружина ще в магазині?
Що? Дружина? Ти про Фрейю?
Вона мені не дружина.
А, то вона твоя сестра?
Джейкобе, у нас секс. Ну, здебільшого.
Якщо вона взагалі ще прийде.
Мені байдуже. Я не завжди з нею.
Це вільна країна.
Пий.
Це неймовірно!
Дуже добре.
Отже.
-Є думки, у кого твій мішок? -Нє.
Ця панянка була дуже…
вродливою.
У неї була картка з візерунком.
Я не знаю, що це означає.
Альфе…
думаю, це надсекретно.
Чуваче, це QR-код.
Гаразд, я допоможу.
Велике дякую.
Круто, так?
Тут шість циліндрів?
Так?
Обожнюю машини!
Можна посидіти?
Це було гучно.
Тато дав мені повозку, коли мені виповнилося 16.
А я свою успадкував.
На випускний.
Випускний? Що це?
Закінчення школи.
Ти ж учився читати й писати?
-І арифметиці. -Арифметиці.
Це все, що потрібно.
То твій тато дав тобі повозку…
просто так?
Без причини?
Возити додому дівчину після уроків Біблії.
Тільки я ще не знайшов дівчину.
Ми з татом цим дуже засмучені.
Мій тато засмутиться лише якщо я не зроблю кар'єру.
Кар'єру?
Це те, чим ти маєш займатися в житті?
Не знаю.
А чим маєш займатися ти?
Бути гарною людиною.
Гей!
Це «Пшеничний стейк»?
ВЕГАНСЬКЕ МЕНЮ
У вас є фарширований шлунок?
Шлунок?
Шлунок. Готується так.
Берете шлунок свині,
кладете в нього картоплю і…
Ми познайомилися з жінкою.
Ну, майже познайомилися, і вона загубила цю картку.
Це картка лояльності.
Тільки для преміумклієнтів.
Преміум.
-Адреса? -Це захищений простір.
Ми поважаємо людей і тварин.
Складно.
Чуваче, їй треба лише відсканувати кляту картку,
і ти матимеш ім'я, адресу — усе про цю жінку.
Стояти, дорогенький!
Я теж можу працювати.
Умієш готувати?
Готують лише жінки.
-Кажеш, преміумклієнти? -Так.
Що треба зробити, щоб бути так високо в харчовому ланцюзі?
Чотири доставки на місяць.
Я чув, у Берліні немає кращого кур'єра за нього.
Машина є?
Ти такий добрий, пане Бо.
Але на хокей повернеш їх мені.
Звісно.
Це ти збудував?
Так, дипломний проєкт.
Подобається?
Дуже гарно.
-Що це? -Бібліотека.
Тільки подумай.
Що тебе найбільше турбує, коли ти заходиш у бібліотеку?
Там книжок стільки,
що ти не знаєш, яку саме прочитати, так?
Але моєю бібліотекою керуватимуть додатки. Розумна будівля.
Проходячи повз книги, ти бачитимеш відгуки.
Уяви, що ти отак заходиш.
Заходиш, і все повністю заповнене.
Я б уже вибрав свою книгу.
Гаразд, яку?
Старий Заповіт.
Звісно, але ти не знатимеш наступну.
Новий Заповіт.
Чуваче, Біблія? Більше нічого?
-Важливо лише те, що каже Господь. -Гармата!
Так.
-Тепер усе. -Велике дякую.
Не думаю, що ви — моя аудиторія.
Любий тату, люба мамо, я маю пробути в Берліні трохи довше.
Сталося дещо погане.
Я втратив нашу сімейну Біблію.
Та не хвилюйтеся — Господь послав мені помічника.
Він англієць. Його звуть Альф.
Він здається трохи самотнім,
і я не знаю, чим він цілий день займається в його комунальній квартирі,
але в нього добре серце.
Поки я не знайшов панянку, що забрала нашу сімейну Біблію…
Хто там?
Хто там? Агов?
Тут ваша їжа.
Вірите чи ні, але я навіть живу з ними.
Поки я намагаюся щодня вести гарне амішське життя.
Ваш син, Джейкоб.
Добрий вечір.
Аміш, боже!
Моє серце.
БУВАЙ
Альфе!
-Альфе. -Га?
Я більше не можу спати на дивані. Мені дуже потрібне ліжко.
Це гарне дерево для ліжка. Ми, аміші, самі все будуємо.
Гаразд, починаємо?
Скільки в тебе ударів на хвилину?
-Здається, 24. -Правда?
Добре.
-Я? -Так.
Звісно.
Кляті англійці! Ти міг таким ударом покалічитися.
Тоді покажи, як треба.
-Зараз я покажу. -Чекаю з нетерпінням.
Відійди далі.
-Так. -Пробую?
Так, згори.
А тепер…
-Що це означає? -Біжи.
Дивіться, Гоштетлер!
Джейкобе.
СТРАХУВАННЯ КЛАСИЧНИХ АВТОМОБІЛІВ
Сину, ти готовий?
Жити як аміш у спільноті амішів.
До кінця часів з дружиною.
Без спокус іззовні.
Так, тату.
Ти сховав журнал про машини.
Іна Кантас?
Дякую.
Стійте! Хто ця панянка?
Стійте!
-Гей! -Це Іна Кантас?
У неї моя сімейна Біблія.
Нарешті.
Я вже хотіла викинути. Бувай.
ІМ'Я І ДАТА НАРОДЖЕННЯ
Дивись.
У нашій старій сімейній Біблії зібрані ми всі.
Там, у старій країні,
у Німеччині.
Там твоє коріння.
З тобою все гаразд.
Може, вони знатимуть, звідки ти.
Рушай туди й заповни порожню сторінку!
Якого біса?
Кожне ім'я всієї вашої родини?
Чуваче, до 1754 року?
А це останній Гоштетлер.
Одна сторінка досі порожня.
Коли я дізнаюся, хто був першим у старій країні,
дізнаюся, чому я аміш, і зможу хреститися.
Відпад!
Як мені завтра потрапити до менонітів?
Так…
Туди ходить швидкісний поїзд.
I-C-E.
Я можу відвезти тебе.
Тобі, мабуть, не можна їздити поїздом?
Ні, нам можна їздити на всьому, але не керувати.
Але ти дуже люб'язний. Дякую.
Я сам знайду шлях.
Я в житті не спав так довго.
Зараз восьма година.
Спи далі.
-Не ворушися. -Що ти робиш?
Перш ніж ти поїдеш до менонітів, у мене для тебе прощальний подарунок.
Іди подивися.
Як одружений чоловік.
Мій друг Хорхе влаштовує прощальну вечірку.
Я співорганізатор.
Тому…
Може, ти теж прийдеш?
Давай, чуваче. Влаштуй румспрінґу хоч на один вечір.
Я не знаю.
Гаразд, знаєш що?
Я піду сам.
Роби з бородою що хочеш. Погуляй або…
Роби так, як роблять твої родичі. Бувай.
Я йду.
Лише один вечір.
Бо, чуваче!
-Аміш іде на свою першу вечірку. -Так!
Розважатися!
Не роби так.
Це не круто.
Гаразд.
Роби ось так,
а тоді… клац.
Клац.
Пуф.
Ходімо.
Так!
Гей!
Гей! Привіт!
-Привіт! -Привіт!
Класна вечірка!
БУВАЙТЕ, ХОРХЕ І ДЖЕЙКОБЕ
Якщо загубимося, зустрічаємося тут, біля ванни.
Де ти взяв цю сорочку? Вона така крута.
Мені її пошила мама.
Привіт, Альфе!
Ось ти де!
Альфі! З Мельмаха?
А ти хто?
Це Урс. Інвестор.
-Вибач, що? -У мій стартап.
Що?
Робити добро.
Джейкоб знає, про що я.
Багаторазові ватні палички.
Екологічний побутовий предмет. Дуже інстаграмно. Під керівництвом жінки.
І після одного раунду фінансування — п'ять мільйонів євро!
-Чому ти мені не розповідала? -Це було в моїй стрічці.
Я надіслав тобі кілька повідомлень.
Хотів спитати, чи ти…
Не хочу здатися традиційним чи що,
але, може, ти бачиш нас двох… винятковими?
Винятковими?
Моногамними.
Ось тобі подарунок. Аміші користуються ватними паличками?
Борода тобі личить.
Що це?
Вмочи.
-Смачного. -Дякую.
Тут у кавунів інший смак.
-Це чудово. -Що?
Те, що ти зробив для коледжу.
Розумна будівля.
Якщо провалю іспит, це кінець.
Батько спитає, що він знов зробив не так.
Чому він щомісяця надсилає тобі гроші?
Я бачив банківські виписки на столі.
Точно.
Аміш уміє читати.
Я вісім років ходив до школи.
Тоді тато сказав, що я знаю достатньо.
Альфе, це правда?
Так краще?
Чому мене не питають, ким я хочу бути?
Не читати нічого, лише Біблію.
Знаєш що?
-Думаю, пора. -Що саме?
Щоб Джейкоб
спробував перше… пиво.
Нє.
Боже мій! Хвала Господу. Як добре!
Знаєш, що ми зробимо далі? Ми двоє.
Ми підемо танцювати.
Нє.
-Нє. -Так.
-Нє. -Ми це зробимо. Точно.
-Альфе, будь ласка! -Ходімо.
Ходімо.
Альфе, мені це заборонено.
Облиш.
Давай. Танцюй.
-Дивись, усі танцюють. -Це заборонено.
У тебе румспрінґа.
Ти зрікаєшся світу,
щоб служити лише Ісусу,
який за тебе помер на хресті?
Так.
Ти хрещений у вірі, яку знаєш.
В ім'я Отця, і Сина, і Святого Духа.
Хто вірить
і охрестився,
буде благословенний.
Я хотіла попрощатися.
Я Іна. З аеропорту.
У мене був твій мішок.
Ходімо, люба.
Краще вже не буде.
Гаразд…
Ми поїдемо.
Ти завтра ще будеш у Берліні? Я б хотіла запросити тебе, вибачитися.
Завтра ввечері.
У тебе є моя адреса.
Іно. Таксі.
Гей, куди подівся аміш?
Вибач, не варто було лишати тебе самого.
Чуваче, що з твоєю бородою?
Добре, що аміші не марнославні.
Пане Бо…
Я хочу померти.
Боже мій!
Боже мій! Там!
-Що? -Це хом'як!
-Це видра. -Хом'як!
Заспокойся. Це бобер.
Давайте загуглимо?
Джейкобе, забери його!
ВІДЕОІГРИ, РОЛИКОВІ КОВЗАНИ, ВЕЧІРКА
НАРКОТИКИ, АЛКОГОЛЬ, ТАНЦІ
ПОСТИ
Ти миєшся.
Вона тобі подобається?
Нє!
«Нє!»
Я просто хочу подякувати, що подбала про мій мішок.
Звісно, і все.
Так. Завтра я звідси їду.
Ми можемо підтримувати зв'язок, якщо хочеш.
Я дзвонитиму по фейстайму.
Присягаюся, бро, так тобі набагато краще.
Давай. Ти зможеш.
Привіт, Іно. Дякую за запрошення.
Не думала, що ти прийдеш.
Ти ж запросила. Якщо мене запрошують, я приходжу.
З тебе капає.
Хочеш зайти?
Нова зачіска?
Я хотів змін.
Розумію. Принесу щось перевдягтися.
Велике дякую.
Любиш веганську їжу?
Усі гріхи, які я тут скоїв.
Ну, тут є кілька доволі серйозних.
Ролики?
Нам не дозволено.
Іншим можна. Це складно.
Я аміш. На румспрінзі.
Коли можна порушувати правила. Знаю.
Я вас загуглила.
Але ви відчуваєте провину.
Привіт.
Подобається?
-Не знаю. -І не повинно.
Це справа смаку.
Може, мені варто до вас?
Я б могла давати лекції з фемінізму.
Усе б закінчилося добре, так?
Правда?
Я б усім дарувала ось це.
А нагляд за будинком на Сицилії? Уяви.
Я щойно погодилася.
Тоді не уявлятиму.
Бо я їду з тобою.
Після уроків я ходила в галереї, бо це безкоштовно.
Моє перше кохання.
А ти?
Кохання для вас гріх?
Ми закохуємося лише раз. І лишаємося разом усе життя.
У мене зараз чистка.
Що ти чистиш?
Я утримуюся від сексу.
Це означає, що я живу асексуальним життям, як і ти,
але знаю, від чого відмовляюся.
Ти залишишся на ніч?
Щодо перспектив,
у мене немає часу на стосунки
і жодного терпіння.
Я не терплю дітей.
Щойно з'являться діти,
куди в стосунках це поставить мене?
Усе так складно.
Але водночас просто.
Чоловік — це чоловік, а жінка — це жінка.
Справді?
Що?
Солодких снів.
Добраніч.
Ти одружений?
Я ще не знайшов свою жінку.
Хоча якось думав, що знайшов.
Я підвозив дівчину з уроку Біблії
у своїй повозці.
І що?
Її звуть Рут.
Ми знайомі з п'яти років.
Рут.
Яка вона?
Вона працьовита
і сильна.
Що?
Так, це дуже важливо.
А…
щось романтичне?
У неї руде волосся.
Щось романтичне!
Про що ти думаєш,
дивлячись їй в очі?
Карі.
Коли я заплющую очі,
бачу її очі.
Дивлячись у них, я на мить забуваю дихати.
Як їй пощастило.
Але вона обрала мого брата, Девіда.
Я почуваюся…
трохи дивно.
Я піду.
Джейкобе.
Я теж не можу заснути.
Фрейя запалила аромасвічку.
Вона смердить. Огидно.
Наступний рівень.
-Ти впевнений? -Так, сину мій.
Чому вона не заводиться? Не виходить.
Так!
Альфе!
Будьмо.
Я б вірив у Бога, якби й машиною міг керувати.
Якби міг грати на піаніно.
-Носити штани на блискавці. -А що ви носите?
Альфе, ти кохаєш Фрейю?
Я боюся, що піду до ворожки, і вона скаже,
що я вже зустрів кохання свого життя, і це Фрейя.
-Ти їй це вже сказав? -Нізащо, це стрьомно.
Треба бути чесними, не прикидатися.
Бути відданими.
Тут усе інакше. Це радше танець, гра.
От тільки це дитячі ігри.
Ви маєте насправді пізнати одне одного.
-Що тобі подобається у Фрейї? -Багато що.
Окрім очевидного, звісно.
Вона завжди думає про інших, про навколишнє середовище.
Як-от її стартап.
Екологічні ватні палички. Це круто!
Не дозволяй казати, що інший шлях кращий, бо ти свого ще не знайшов.
Ти теж.
Ну а ти?
-Що? -Ти закохався.
-Що? Нє. -Так.
-Нє! -Я чую цей запах. Серйозно.
І я не кажу про дівчину з Пенсильванії,
яку ти знаєш іще з пісочниці, і яка тобі зведена сестра.
Це погано. Мені потрібна дівчина-аміш.
Гарна дружина.
Чуваче!
Стривай.
У тебе в руці пиво,
кермував «Мерседесом Паґоде» 67-го року — і говориш про хорошу дружину?
Чуваче, у тебе досі румспрінґа!
Ти маєш насолоджуватися життям, пробувати!
Тусити!
Запалювати!
Побудь тут ще трохи.
З тобою стає цікавіше.
І я…
хотів вибачитися.
Спершу я тебе трохи використовував,
щоб зачепити Фрейю.
Тому вибач.
Усе вибачено.
КВИТОК БЕРЛІН ЗЮДКРОЙЦ — ФРАНКЕНТАЛЬ
Так!
П'ять-чотири.
Вибач!
-Я стерво, коли хочу перемогти. -Нічого.
Буде добре, якщо ніхто не загине.
Принаймні не жінка. Дівчата!
Джейкобе, навіщо я тут?
Так ми, аміші, пізнаємо дівчат.
Зрозуміло.
Хочеш грати далі?
Гей, Джей.
Джей, м'яч.
Ми перемогли!
Що таке?
Я ще не бачив, щоб дівчина так погано грала у волейбол,
але мені все одно.
Це комплімент?
Так.
У мене було звільнення з фізкультури. Шість років менструального болю.
Де боліло?
Тут.
Вибач, я забула.
Що ти аміш і що ми з двох різних світів.
Що ти маєш на увазі?
Я завжди маю захищати тебе від себе.
Намагаюся не спокушати тебе.
Чоловік має подбати про жінку.
Ні, це не так.
Не варто говорити про «спокуси» і «менструальний біль».
Менструація!
Піхва!
Я аміш.
Бувай, амішу.
Менструація.
І що тепер?
Послухай.
Бог — це любов Він моє спасіння
Бог — це любов Він любить навіть мене
І співаю я знову Бог — це любов
Він любить навіть мене
Це ще не кінець.
Розстебни.
Нам не можна блискавки.
Просто потягни.
За ту штучку.
Ти гарна.
Всюди твої ватні палички.
Вони колються.
-Можеш їх викинути. -Що? Чому?
Навіщо їх викидати?
Урс зіскочив. Довелося звільнити команду.
Що?
Ти жартуєш?
Стривай.
А як щодо інвестицій у п'ять мільйонів євро?
Нічого немає.
Урс інвестував скоріше в нас із ним.
Який козел!
Але…
чому ти не сказала мені?
Не хотіла, щоб мене жаліли.
Отже, тепер це…
сміття?
У мене вже є наступна ідея. І ми їдемо доглядати дім на Сицилії.
Альфе?
Знаєш…
Аміш сказав мені бути чесним із собою
і з іншими.
Тож буду чесним з тобою.
Ти…
Знаєш, ти щодня якась нова.
Нові вподобання, переконання.
Що вчора було круто, сьогодні застаріло.
Ці твої екологічні ватні палички
перетворилися на сміття.
Усе, як і в нас.
Подумай…
якщо нам стане важко, ти мене теж викинеш?
Ти маєш рацію, можливо…
Можливо, я егоїст.
Але…
не лише я.
-Але зараз ідеться про тебе. -Так, або про тебе.
Та ніколи не про нас.
Бувай, Альфе.
Більше не побачимося?
Бувай, Фрейє.
Усе гаразд?
Що таке?
А коли прийдуть інші чоловіки?
Що?
Альф показував порно?
Ні.
Пан Бо.
Забудь усе, що там бачив, добре?
Майже все.
-Альфе? -Так?
-Ти вже прокинувся? -Так, я встав.
Альфе.
Я згрішив по-справжньому.
Не може бути!
І як воно?
Страшенно добре.
Бро, ну ти чума!
Ми цього не робитимемо.
Гаразд, тихенько.
Він її трахнув?
Так, бро.
-Чуваче. Навіть аміш. -Навіть він, чуваче!
Обережно. Може бути емоційне перевантаження.
Нє.
Щось змінилося?
Так.
Я порвав із Фрейєю.
Або вона зі мною. Чи ми обоє.
Не знаю, але все точно скінчено.
І що ти відчуваєш?
Полегшення.
Дзвонила твоя мачуха.
Я випадково відповів.
Пане Бо!
А як же правила квартири?
Бачиш? Слухай аміша.
Що ти їй сказав?
-Що тебе немає. -Добре. Що вона сказала?
Що твій батько помер.
Смішно. Що вона сказала?
Що твій батько помер.
Він мені навіть не дуже подобався. Чому я маю плакати?
Це абсурд.
Усе гаразд, Альфе.
Ти підеш на похорон?
Звісно, брате.
Просто «бро».
Бро.
Любий тату, люба мамо, я знайшов нашу сімейну Біблію,
але поки не поїду до менонітів,
бо сталася ще одна жахлива річ.
У мого нового друга Альфа болить серце, і я маю йому допомогти
чим зможу.
Він невпевнений у собі й сказав, що ніколи не знав,
який шлях правильний, а який — ні,
де його місце, куди йому йти чи що робити.
Але не хвилюйтеся,
я про нього дбаю.
Ось чому, мої дорогі друзі, друзі по мистецтву,
я щаслива й пишаюся цим вечором.
Про цю виставку дбали як про жодну іншу.
Вона переводить речення «Лише мистецтво може нас врятувати» в новий вимір.
Будьмо.
Браво!
Прозвучало дуже дешево?
Ти шукаєш справжнє,
те, що за всім цим.
Це не дешево.
Ходімо зі мною.
Це прекрасно.
Не чіпати!
Це моє. Чому воно тут?
Бо це мистецтво.
Хто сказав?
Іна.
Якщо Іна каже, що це мистецтво, це мистецтво.
-Зрозуміло? -Нє.
А ось і він.
Джейкоб Гоштетлер. Ось художник. Ось колекціонер.
Руфус із «Преппі».
Ми надаємо експертів для повсякденного життя.
Джейкоб аміш.
Ого. Це вже цікаво.
І як давно ти аміш?
-З народження. -Отакої!
Мені подобається.
Це автентично.
Я хочу твою працю.
Але не можна.
Продано. За 25 тисяч.
Джейкобе!
Підемо на «Зелений тиждень»?
Я подумав,
ти ж за фермерське, а я його ніколи не купував.
Привіт, митцю.
Доброго ранку, Іно.
Треба було спитати дозволу на твій картон.
Ти повернешся?
АЛЬФРЕД ГАУЗЕР 07.08.1968 – 19.07.2022
…бути проблиском веселки, стежкою, що в'ється широким полем,
дружнім поглядом незнайомця і янголом, що веде тебе за руку.
Сьоме вересня, 500 євро.
«Привіт, синку. Жовтнева оренда. З любов'ю, тато».
23 жовтня, 100 євро.
«Уже осінь, але купи собі морозиво».
П'яте грудня, 500 євро.
«Скоро Різдво. Сподіваюся, ти приїдеш.
-З любов'ю, Дід Мороз». -Можеш не читати суми?
Альфе?
Альфе!
Мені дуже шкода.
Я хотів прийти, але проспав.
Проспав?
Так.
Ти все життя прокидаєшся на світанку,
але проспав у день похорону?
Так.
Знаєш що?
Ти хріновий друг.
-Альфе. -Що «Альфе»?
-Навіть Бо прийшов, розумієш? -Я прийшов.
Мені дуже шкода.
Іна продала мою картину за купу грошей. Ми гуляли, пили, і в мене це…
похмілля.
Похмілля?
Та що з тобою, аміше?
Ти казав, румспрінґа — час для гулянок.
Так, однієї великої гулянки!
І похорон мого батька — ідеальний день!
Саме це я і мав на увазі.
Альфе, у мене купа грошей. Я дам тобі частину.
Джейкобе, ти здурів? Навіщо мені брати в тебе гроші?
Бо твій тато помер. Хто про тебе дбатиме?
Точно не ти.
Принаймні я щось роблю.
Ти проводиш зі мною час, щоб не готуватися до екзамену
й не починати своє життя.
Геть!
Забирайся.
Погляньте на цю машину.
Гаразд.
Я Джейкоб Гоштетлер з країни амішів.
Пітер Гоштедтлер зі старої країни. Гоштетлер, Гоштедтлер.
Схоже, ми родичі.
Довго ти добирався.
Ходімо?
До біса моє життя.
От покидьок.
Мені було так соромно через похорон.
І я просто поїхав.
Це оригінальна шкіра.
Як він її зберіг у такому гарному стані?
Це найдорожче, що в нього є.
А що найдорожче в тебе?
Не знаю.
Я теж у твоєму віці не знав.
Узагалі не розумів.
Навіть у моєму віці багато хто досі не знає.
Це може статися з кожним.
Коли я не знав, лишитися з Богом
чи у вічній…
румспрінзі…
я багатьох питав, який шлях буде для мене правильним.
І знаєш, хто мав відповідь?
Хто?
Ніхто.
Я мусив дізнатися її сам.
А тоді
з'явилася моя Ханна.
Ханна була відповіддю на все.
Вона була… вона найдорожче, що в мене є.
Вона й наші вісім розбещених дітей.
Мені було байдуже, де жити,
аби тільки з нею!
Лише ти можеш дізнатися, хто тобі потрібен.
Аміші, англійці чи меноніти.
Не меноніти.
Чому?
Що поганого в тому, як ми живемо?
Вам можна бороду?
Так, у Німеччині можна.
Я цього не розумію, але…
Я не розумію багато чого з орднунга амішів.
Я теж.
Наприклад, блискавки.
Вони полегшують життя.
Так, мені показували.
Ти вже знайшов те, що шукав?
Я хочу знайти своє коріння.
СІМЕЙНА ХРОНІКА
ВЛАСНІ ДІТИ
Ось.
Якоб Гофштедтлер, твій пращур зі старої країни.
СІМЕЙНА ХРОНІКА ЯКОБА ГОФШТЕДТЛЕРА
Тато сказав заповнити порожню сторінку в старій країні?
Старий батьківський трюк.
Джейкобе,
тато бажав тобі добра.
Ти в пошуках.
Він хотів, щоб у тебе був власний досвід.
Знаєш…
тут ти не знайдеш відповідей.
Тільки ти знаєш, що робити зі своїм життям,
навіть якщо ти аміш.
Знайдете мені трохи дерева?
Добридень.
Альфе!
Твій матрац здали іншому.
-Де Альф? -Поїхав в аеропорт.
Але його іспит!
Він не пішов.
Через те, що ти утнув з похороном.
Навіть я прийшов.
Я.
Нє!
Шановні пасажири…
Будь ласка, квиток.
А тепер, будь ласка, паспорт.
Ого!
Було б романтично, якби він зробив жінці пропозицію.
-Потримайте коня. -Ні, він тут по мене.
Або чоловіку, звісно. Перепрошую.
Альфе, чекай!
Альфе, зачекай!
-Що тепер? -Я побудував тобі нову.
Для іспиту.
Розумна будівля, створена англійцем, зроблена амішем.
Але я не піду. Я сам доглядаю за будинком на Сицилії.
Що?
Ти казав мені бути відданим у стосунках. Ось маєш.
Альфе, ти мусиш закінчити коледж.
Я провчився лише вісім років, і погляньте, як мені погано.
У тебе все нормально.
Я був у бібліотеці.
Хотів прочитати всі книги, але не знав, з якої почати.
Мені потрібен твій додаток.
Справді.
Шановні пасажири…
-Отже, ти моя аудиторія? -Звісно.
Ти розбив мого «Паґоде»?
Скучив за домом? Чому кінь?
Бензин закінчився.
Так!
Любий тату, люба мамо.
Мабуть, не кажіть єпископу, але ось моє рішення.
Я ще на якийсь час лишуся в Берліні на румспрінґу.
Мушу сказати, це відпад.
Думаю, це означає, що я почуваюся добре,
бо я зрозумів,
що найкращий винахід у житті — це саме життя.
У Берліні ще багато румспрінґи.
Скажіть єпископу,
або не кажіть,
але, схоже, я починаю розуміти, хто я і що можу робити.
Було б прикро побачити все це й дати йому пройти повз мене.
Я ще не знаю, коли повернуся додому до Пенсильванії,
бо цим людям дуже потрібен аміш.
Через це я почуваюся добре.
Я сумую за вами, побачимося трохи згодом.
Джейкоб,
ваш хлопчик.
Бро!
Переклад субтитрів: Ольга Галайда