Downloaded from YTS.MX
Mehet?
Official YIFY movies site: YTS.MX
A döntéseim
teljesen átlagos emberek döntései is lehettek volna.
Szerintem a helyemben ön is ugyanazt tette volna.
Ó, üdv! John McAfee vagyok.
A McAfee vírusirtó cég alapítója.
Otthagytam a céget,
és nagyobb, jobb dolgokba fogtam.
Mindenki hallott a McAfee vírusirtóról.
Nos, a cég alapítója múlt hónapban bujkálni kezdett.
John McAfee körözés alatt áll.
Ki akarták kérdezni a szomszédja megölése kapcsán.
Egykor 100 millió dolláros vagyona volt.
A Szilícium-völgy sikeres férfija
most valahol Közép-Amerikában rejtőzködik.
Videózni akartuk menekülés közben.
Mennünk kell!
- Útlevél! Baszki, nincs meg! - Itt van.
De nem tudtam, meddig nyúlik el.
Oké, elég!
Elfelejtetted elindítani. Baszakodsz velem?
- Hát, nem! - Nem.
Nem.
A NETFLIX DOKUMENTUMFILMJE
A börtönben úgy hívnak majd, szökésre hajlamos,
és nem is tévednek nagyot.
A szökés mestere vagyok.
Ez a film nem a szexről, erőszakról szól,
bár lesz benne egy kevés.
Ez egy ember története.
Rendelhetek szusit?
Csak én éppen nagyon intenzív stílusban éltem azt.
Mi a mocskos kurva élet?
A levegőbe lőttél, ordítva, hogy „Megölöm a köcsögöt!”
Hibázni emberi dolog.
Szóval McAfee egy sikeres vállalkozó, aki megölte a szomszédját,
mert megőrült?
Vagy ő Amerika potenciális megmentője?
John McAfee, elnökjelölt.
Nem szívesen reklámozom az alkoholt, a drogokat, az erőszakot és az őrületet.
Mi a picsa folyik itt?
De nekem mindig beváltak.
John mindenkiről tudott valamit.
Nem paranoia, ha tényleg a nyomodban vannak.
Én is voltam ilyenben.
A kartell el akarja tenni láb alól.
Hát nem érdemes elmesélni ezt a történetet?
James Bond ötvözve a Sebhelyesarcúval és Indiana Jonesszal.
Egészség!
Ez lenne a szlogenem.
Veszélyes ember.
BELIZE KÖZÉP-AMERIKA
Belize-t mindenki szereti.
ÚJSÁGÍRÓ
Két órára van Miamitól.
Ha idejön az ember, felfedezheti a maja templomokat,
a lakatlan szigeteket, ahol nincs más, csak fa.
Cetcápákkal búvárkodhatunk.
A nyugdíjas éveket is jó itt tölteni.
Sokan jöttek ide és kezdtek új életet.
De az az igazság, hogy az állam nem ellenőrzi eléggé,
hogy kiket enged letelepedni az országban.
Tökéletes hely azok számára,
akik például Észak-Amerikából akarnak elmenekülni valami elől.
Sokan Belize-be szöknek.
SZOFTVERFEJLESZTŐ
Belize állandó lakosává váltam,
és nagy hálával tartozom az országnak, amiért megengedték,
hogy ide költözzek.
Mindenki ismerte McAfee-t.
Mindig látták, hogy a kutyáival kocsikázik a szigeten.
Egy nap történt valami a szomszédjával.
Én tudósítottam róla először.
A turisták, a tenger és a napfény miatt
szoktak San Pedróba jönni Ambergris Caye-re.
Azonban a hétvégén bekövetkezett tragédia miatt
most nem hétköznapi a hangulat.
Mögöttem és az idilli kókuszpálmák mögött
Gregory Faullt, az 52 éves floridai állampolgárt
otthonában hátulról fejbe lőtték.
Nem volt jele erőszakos behatolásnak.
A rendőrök azt mondták, semmiben nem esett kár.
Szóval beengedte a támadóját.
A tragédia előtt
Faull hivatalos panaszt tett szomszédja,
John McAfee szoftverbiztonsági zseni ellen.
Valószínűleg mindenki hallott már a McAfee vírusirtó szoftverről.
John McAfee, a vállalat alapítója rejtőzködik,
a helyi rendőrség ki akarja kérdezni.
A rendőrök vasárnap razziát tartottak Mr. McAfee Ambergris Caye-i villájában,
hogy a gyilkosságról kérdezzék,
de a férfit sehol sem találták.
Azt mondta, elbújik,
mert ha megtalálják, megölik.
Nehezen hihető a dolog,
de azt hiszem, annyira őrülten hangzik, hogy biztos igaz.
Úgy látom, hogy köze volt Gregory Faull halálához?
Nagy eséllyel igen.
Mehet? Oké.
A Miami nemzetközi repülőtéren vagyunk.
Reggel fél nyolc van.
Kezdjük a John McAfee-sztorit!
Csöng a telefon. Az ölembe hullott a világ legnagyobb sztorija.
- McAfee… - McAfee…
John McAfee.
A végére járunk ennek a tökéletes sztorinak
ebben a történelmi pillanatban.
Alig várom, hogy lássam, mibe kever minket ez a csávó.
Azt gondoltam…
RIPORTER
…hogy jó buli lesz, és felültem a gépre Roberttel.
Mi volt a terv?
Terv? Nem volt terv.
OPERATŐR
Nem tudom…
Az volt a terv, hogy videózzuk szökés közben.
Gyerünk!
Szeretlek, anyu.
Az én feladatom volt a hang- és videórögzítés meg a vágás.
Roccóé pedig az, hogy Johnnal legyen.
A SZÖKEVÉNY NYILATKOZIK
Holnap érünk a reptérre.
Egy kék sálat kell viselnem.
Egy csomó taxis megkérdezi majd:
„Fuvart, uram?”
De majd jön valaki, aki azt mondja: „Elnézést a késésért.”
Ő lesz a mi emberünk.
Tudtam, hogy nagy sztori.
A VICE is rajta volt.
A főszerkesztővel mentem. Szenzációs hírt akartunk.
Holnap már szó szerint a cápákkal úszom.
Nem tudom, hogy John McAfee-t cápának
vagy inkább rájának nevezzem. Szinte csak lebeg.
Ott van az a farok.
Megszúr vele, ha úgy tartja kedve…
Most merre menjünk?
A neve ott volt a vírusirtón 20 éven át.
Az Intel felvásárolta a cégét hétmilliárd dollárért.
Programozóként dolgozott a NASA űrkutatási intézeténél.
Dolgozott az Apollo-programon.
Kis lépés az embernek…
A fickó olyan volt, mint Bill Gates
vagy Steve Jobs ellentéte.
A vírusirtó szoftver után a jóga és a meditáció jött.
KAPCSOLATI JÓGA
Csak videóztam és közben ittam,
lőttem pár felvételt a piákról és a dohányzást tiltó táblákról.
Naiv voltam, de nem tudtam, milyen messzire nyúlik.
Nem tudjuk, mibe vágtuk a fejszénket,
de hogy mondhatnánk nemet?
Vírusok szkennelése, talán drogok és fegyverek.
- Szóval… - Filmszerű.
Abszolút. Egy filmbe csöppentünk,
és reméljük, nem hal meg senki.
Izgalmas.
Nem vásároltam új cuccokat.
Az egyik kamerát, amit használtam,
egy kocsmában kaptam.
Hölgyeim és uraim, jó estét…
Simán átjutottunk a vámvizsgálaton.
Megjelent előttünk egy furgon.
Benne ült John, és szólt, hogy ugorjunk be. Így kezdődött minden.
- Jól van, mi a helyzet? - Minden oké. Én csak az operatőr vagyok.
- Nem adok interjút. - Nem interjúvolok.
Csak a kamerákhoz beszélek.
- Oké. - Viccelek.
Ott volt John barátnője, Sam.
Elkezdett virágokat tömni a szájába.
Az mire jó?
Rózsaszirom.
Megkért, hogy vegyük fel, ahogy álcában eljátssza,
hogy sztrókot kapott vagy nem tud beszélni,
és úgy mozgott, mint aki fogyatékkal él.
Ezt furának tartottam.
Jó? Ez bevált?
Elmondanád, miért akartad, hogy dokumentáljuk az utazásodat?
Mert drámai, nem igaz?
Határozottan drámai.
Nagy veszély, kaland, rizikó, bizonytalanság.
- Szeretik az ilyesmit. - Igen.
Oké, szóval elmesélem a történetemet,
hacsak nem vágjátok meg annyira, hogy hülyeség sül ki belőle.
Ez egy hosszú film lesz.
Remek. Szerintem ha eleget beszélek, bárminek
- be tudtok állítani. - Vágás.
Angyalnak, ördögnek, akárminek.
De összebarátkozunk, mire ezt befejezzük,
szóval talán picit együtt éreztek majd velem.
Egyig essünk túl rajta!
Az életem múlik ezen, oké, barátom?
John azt tervezte, hogy Belize-ből Guatemalába szökik.
Egy pasas hívott, aki régen rendőr volt.
A miniszterelnök 150 000 dollárt ad annak, aki lelő.
Lelő?
Igen, vagy megöl.
Rettegett attól, hogy a hatóságok megtalálják.
Egy óra múlva találkozunk.
Azt mondta, hogy maga a belize-i kormány üldözi,
akik lényegében különleges erők.
El akart húzni onnan.
A pasi megengedhette magának, hogy elhúzzon onnan,
amikor pácba került.
Említette, hogy bejutott a belize-i kormány tagjainak mobiljaiba.
Valószínű, hogy látott egyet s mást.
Hívhatjuk az igazságnak vagy titkoknak.
McAfee ért az erőszakos zsaroláshoz.
Nem egy átlagemberről van szó, sem egy játékról.
Olyan emberekről beszélünk, akik annyira rossz dolgokra képesek,
amikkel mások csak a rémálmaikban találkoznak.
A guatemalai határnál ezután egy hotelben szálltunk meg.
Az esőerdőben volt.
Gyönyörű helyen.
Istenem, varázslatos hely!
A nap átsütött a levelek között.
Mint a tündérek.
Hihetetlenül nyugodt hely volt.
De nagyon ködös és csúszós volt minden.
Baszki! A picsába!
Nagyon fájt, ember!
Faszom!
Picsába!
John csak… kóválygott a hotelben.
Próbáltam videózni, de folyton bepárásodott a lencse
a levegő páratartalma miatt.
Elég nehéz volt.
Szeretnénk megnézni a Rio Dulcét. Messze van?
Nagy meglepetésemre
egy estén és egy napon át ezt játszotta a személyzettel.
Nem ismerték fel,
pedig az egész országban tele volt a képével a tévé.
Nem ismerem. Azt sem tudom, hogy néz ki.
BELIZE MINISZTERELNÖKE
Nem szeretnék rosszindulatú lenni, de nagyon paranoiásnak tűnik.
Sőt, azt is merem állítani, hogy őrült.
Vége az első napnak.
Nagyjából este tíz van. December elseje.
Biztonságban megérkeztünk a délkeleti…
Belize délkeleti határához.
- Nos… - Nem hangmérnök.
Megértem.
Azért tudom, mi történik.
Ja.
Tehát a novembert túlélted.
- Az egész hónapot. - Csodás.
Az első interjúkban
próbáltam minél több mindent megtudni a gyilkosság ideje körüli
események sorozatáról.
Tudtam, hogy a legjobban úgy jutok előrébb,
ha folyton leültetem McAfee-t.
Próbáltam elérni, hogy minél tovább üljön ott,
és folyton emlékeztettem rá, hogy másnap
akár meg is halhat.
Ha nem szakít rá időt, ki tudja, mi lesz?
Biztonságban érzed magad?
Elvileg be tudnak jönni a zsaruk,
akár be is vághatják a szúnyoghálókat.
Ez tegnap jutott eszembe.
Képesek rá, gondoltam is erre,
hidd el!
Biztonságban vagyok-e?
Azóta nem érzem úgy, hogy útnak indultam.
Hogy érezhetném?
Eszembe jutott a…
- Nincs duma, fiúk! - Tom, bocs.
- Nem beszélünk! - Kilenc perced van.
De ha történik valami…
Oké.
…akkor biztos, hogy ismét menekülünk.
De John nincs itt.
Van egy kis időd.
Tudom. Mennünk kell! Indulunk.
Siettem, amennyire tudtam.
Oké.
Baszki! Picsába!
- Mi az? - Semmi.
Nem lehet… Nem lehet „Baszki”!
- Minden oké. - Útlevél?
- Útlevél! Baszki, nincs meg! - Itt van.
- De, itt van. - Baszki!
- Ne mondj ilyet! - Oké.
Tessék, itt a kamerád tokja is.
Köszi. Minden oké.
Egy hajszálon múlt, hogy nem hagytunk ott.
- Most? Miért? - Ja, az előbb.
Mondtam Thomasnak, hogy indítsa a motort.
- Bocs. - Úgy éreztem, mennünk kell.
- Bocsánat! - Semmi gond.
Futottam.
Kint vagyunk a nyílt tengeren, és a kibaszott Guatemalába megyünk.
Egyszer azt mondta, egész életében olyat keresett, mint én.
Tizennyolc voltam, amikor megismertem.
Fiatal voltam, hülye és bolond.
De attól még szexinek tartottam.
Hogy vagy, Sam?
Tegnap rosszul lettél a kocsiban, tengeribeteg vagy.
Jól vagyok.
Minden oké?
Örülsz, hogy itt lehetsz?
Aha.
- Szégyenlős. - Boldog vagyok.
- Szégyenlős vagyok. - Nem baj.
Úgy volt, hogy összeköltözünk,
majd örökbe fogadunk egy gyermeket, mivel ő elköttette magát,
és normális életet élünk.
Amikor megtörtént ez az egész a szomszédjával,
minden közös tervünknek lőttek.
Ő vissza akart menni Amerikába.
Kösz, barátom.
„Ha te mész, akkor én is.”
„Végigcsinálom veled ezt az egészet.”
Amikor sikerült elhagynia Belize-t, nagyon megkönnyebbült.
Belize és Guatemala között kimondatlan feszültség van,
és azt tervezte kihasználni.
Jó nagy az a kamera, haver.
Köszönöm.
- Honnan jöttél? - Memphisből.
Mit keresel itt?
Gyorsan mondj pár szót itt!
Oké. Pillanat! Jó.
Most értünk ide, a guatemalai Livingstonba.
Elég érdekes hely. Mindenki bámul minket.
John biztonságban.
Azt hiszem, most a vámosokkal fogunk beszélni.
Amikor Guatemalába értünk,
senki sem tudta,
sem John, sem a többiek, hogy mihez fogunk kezdeni.
Illegálisan tartózkodtunk ott,
mivel Belize-ben nem pecsételték le az útleveleket.
Ha az ember ilyet csinál, előbb-utóbb lebukik.
Ha pedig nem tudod bizonyítani, hogy legálisan érkeztél az országba,
visszatoloncolnak Belize-be.
Tudtam volna…
- Como? - Más bélyegző sincs?
- Hogy? - Honnan?
Nem nyomta rá?
Belize-ből jöttek, és azt hiszem, a pecsét…
Ha Punta Gordából érkeztek, miért nincs pecsét?
Mit tehetünk?
- Elintézem. - A nemzetközi repülőtérről jöttek.
Nem!
- Nem? - Nem.
Oké.
Mondtam, hogy ne csináld!
A vámtiszt dühös volt.
Megjelölte az útleveleinket.
A jogi kiskapuknak valódi következményeik vannak.
Illegálisan belépni egy országba vagy elhagyni azt.
Az ilyesmiért börtönbe lehet kerülni.
Mondtam neki, hogy itt él a nagybátyám, aki ügyvéd.
A guatemalai elnöknek dolgozik.
Mondtam, hogy megszerzem a számát,
hátha el tudja intézni a pecséteket az útlevelekre.
Talán…
- Felhívjuk, kiderül. - Várj!
Talán el tudja intézni a pecséteket
úgy, hogy fel se merüljön a neved.
Úgy voltunk vele: „Várjunk!”
Van itt hamburger?
Az épphogy nagykorú barátnőjének, Samnek
történetesen Guatemala volt főállamügyésze a nagybátyja?
Az ország egyik legkorruptabb rezsiméből? Valóban?
Ezen a ponton megálltam, és arra gondoltam:
„Mi a fasz folyik itt?”
John McAfee körözés alatt áll.
Teljes gázon a McAfee-hajtóvadászat. Jó reggelt, Marla!
A Szilícium-völgy aranyifjúja
most valahol Közép-Amerikában rejtőzködik.
A dzsungel valami hihetetlen. Egy varázslatos birodalom.
Egy ember által hozott szabály sem vonatkozik rá.
A szabályok, amelyek alapján a világ működik,
itt nem érvényesek.
Az igazságot itt a darwinizmus szolgáltatja.
Ha bárki megkérdezi, szerintem John ölte-e meg a szomszédját,
azt válaszolom: „Nem tudom.”
Ő úgy mesélte el a történetet, hogy azért üldözték,
mert nem fizetett az államnak.
Ártani akartak neki, meg akartak szabadulni tőle.
A fekete telefonban megvan a nagybátyám száma.
A fekete… Oké.
- Ő az. Halló! - Oké.
Igen?
John McAfee vagyok, az unokahúga, Samantha is itt van velem.
Igyekszem limuzint bérelni Fronterasban,
hogy be tudjunk jutni a városba, azt hiszem.
Köszönöm szépen. Reggel majd telefonálunk,
és elnézést a zavarásért, barátom.
Rendben van.
Kösz. Viszlát!
Hozzátok a cuccokat! Itt alszunk.
- Megvannak a képek? - Ja.
Ahhoz, hogy lepecsételjék az útleveleket,
az innen hat órányira lévő Guatemalavárosba kell utaznunk,
ami az ország szívében van, és ez kurva szar hír.
Sam nagybátyjával találkozunk, aki elvileg befolyásos.
Ha sikerül odaérni
és találkozni a fickóval,
szerintem már mind biztonságban leszünk, főleg John.
Aztán valahogy el kell húznom innen.
Reggel felkeltünk, és forgattunk egy keveset.
Jól van, megy.
Szerintem Sam nagybátyja elég okos és befolyásos ahhoz,
hogy eljuttasson a lakásába, ahol aztán már nem leszünk pácban.
Pillanat!
Nem kapcsoltad be.
Elölről!
- Basszus! - A tapstól?
Belize után itt vagyunk a guatemalai Fronterasban.
Csodás interjút ad két kamerának is.
Utána befejeztük a bólogatós jeleneteket
a tudósítóról,
ahol reagál az elhangzottakra, meg ilyesmi.
Tényleg?
Ezután közösen megegyezünk, hogy készítünk egy közös képet.
Gyorsan írunk valamit a VICE blogjára.
JOHN MCAFEE-VEL VAGYUNK, KÖCSÖGÖK
A narratíva az volt, hogy „Miénk az exkluzív.”
„Kapjátok be a…” Ilyesmi.
„Enyém az exkluzív interjú, basszátok meg!”
„Mi vagyunk a VICE, a királyok.”
Amint publikáltuk a képet, elkezdtek csörögni a telefonok.
Úgy küldtem el a képet Jonathannek és a PR-osainknak, hogy leírtam,
hogy csak képernyőfotót osszanak meg róla, hogy a helyadatok kódoltak maradjanak.
Egy kurva digitális médiavállalat,
és nem fogták fel.
Nagy betűkkel kértem.
Az eredetit posztolták.
Egy fájl a metaadatoktól lesz hiteles.
De a metaadatokba a helymeghatározás is beletartozik.
A helyadat rajta volt a képen.
Kiderültek a GPS-koordinátáink.
Rengetegen írják, hogy
„Köszönjük meg a VICE-nak, hogy a helyadatokat
a képen hagyták! Hoppá!”
„Szúrjátok el még jobban! Sok sikert!”
Egy köpésre innen van egy füves leszállópálya.
Itt.
Jutalmat tűztek ki értünk.
Szerintem elég sok mindenre képesek azért a pénzért, hogy megtaláljanak.
Jön egy kedves ember
és pár mogorva is.
Ha a kedves ér ide korábban, jó napunk lesz.
Egyébként nagyon rossz nap elébe nézünk. Így állunk.
Mit fed a rossz nap?
Nem tudom. Tíz ujjam van,
de a nap végére talán kevesebb lesz.
…képernyőképet kell…
Nem volt normális.
- Nem tűnik mexikóinak. - Jó az.
Jó lesz? Körbe is vághatom.
Hihetetlen. Kész őrület. A nevemet adtam a képhez.
Változtass nevet!
Most jön a csavar.
Ti is szarban lesztek, ha elkapnak, tudjátok?
Ha közösen tartóztatnak le,
eléggé esélyes, hogy rosszul fognak bánni veletek.
Azt hittük, mindkettőnknek annyi.
Picsába!
Sam végig beszélt a nagybátyjával,
aki azt hajtogatta: „Amint lehet,
gyertek Guatemalavárosba!
Küldünk értetek valakit. Már úton is van.”
A nagybátyja annyit mondott, pakoljunk.
Ennyi az utasítás. Majd hív. Oké?
Ha most is szarakodtok, itt lesztek hagyva, világos?
Bepakoltatok? Készen álltok?
Már nem vagytok viccesek.
Kiteszlek benneteket, ha nem lesztek viccesebbek.
Anyám!
Sokakat a Jokerre emlékeztetek.
Lehet, hogy az a leírás jellemez a legjobban.
Ki volt a Joker?
A faszkalapot nem érdekelte semmi, ugye?
Vajon engem érdekel bármi?
Nem, emberek.
Hát legyen, baszki!
Úgy állította be magát másoknak, hogy ő az érinthetetlen,
legyőzhetetlen ember.
Mintha körülötte forogna a világ.
Gyorsan felkapja a vizet.
Egyszer a hálószobában voltunk,
és szeretett volna… Tudják.
Mondtam neki, hogy én nem akarom.
Elkezdett káromkodni, mire nagyon ideges lettem.
Annyira kiborultam, hogy megfogtam a fegyverét.
Azt mondtam neki: „Elegem van belőled, kinyírlak.”
De nem húztam meg a ravaszt.
Igen, nagyon kiakadtam.
Mire ő: „Sam, nyugi! Add ide a pisztolyt!”
Voltak heves pillanataink.
GUATEMALAVÁROS
John állítása szerint ki akarták őt nyírni.
Mi meg a Four Seasonsben vagy valami puccos hotelben voltunk.
Gyönyörű volt.
Reggel elmondtad annak a pasinak, hogy szökésben vagy?
- Tényleg? - Tejet?
Köszönöm.
Álnéven csekkolt be a hotelbe.
Szüksége volt Sam nagybátyjára, aki régen főállamügyész volt.
Kimegyek hozzá, oké?
- Kint van? - Aha.
Jó.
Ő pedig John.
Kell egy ügyvéd.
Sam azt mondja, ön remek ügyvéd.
Ezért jöttünk önhöz.
Szeretném megkérni, hogy képviseljen engem.
Rendben.
Tudja, hogy ki vagyok?
Fogalmam sincs.
Valóban?
- Ő hozta létre a vírusirtót. - Rendben.
Mondd te! Ért angolul.
Én vagyok a belize-i férfi, akit ki akar kérdezni a rendőrség.
Miért?
Mert az egyik szomszédomat… Ez nagyon hosszú történet, uram.
Samantha majd elmagyarázza… Együtt keltünk át.
Rólam is akarnak videót…
Odaadta az útleveleinket,
gondolván, elintézi nekünk a pecsétet,
hogy elmehessünk.
Másfél éve vagyok együtt Samanthával.
Nagyon különleges fiatal hölgy.
Szeretem, és össze fogunk házasodni.
Szóval most már van egy lehetséges bűnöző a családban.
Ezért elnézést kérek, és mindent meg fogok tenni,
hogy kárpótoljam.
Oké.
Most felmegyünk a…
John ideges.
Könnyű célpontnak érzi magát.
Inkább kimegyek.
Változtat a terven.
Az a döntés született,
hogy John sajtótájékoztatót tart, ahol bejelenti,
hogy politikai menekültjogot fog kérni Guatemalában.
Az életéért küzdött.
A jelenlétünkkel megvédtük.
Ő is tudta.
Annak az esélye, hogy egy stáb jelenlétében lelövik,
szinte nulla.
A sajtó védelme alatt állt.
És talán a történetét is el akarja mesélni.
De szórakozni is akar a médiával.
Dokumentálni akarom,
és benne kell lennem mindenben, amit csinálsz.
- Vagy lelépek. - Igaz. Ez igaz.
Kellünk neki. És ő is nekünk.
Tartalomra volt szükség. Ő meg rengeteget biztosított.
Azt hittem, a moguloknak 100 négyzetméteres gardróbjuk van.
Nekem nem.
Ezt ne vedd fel!
Ez a kedvenc részem.
Kiadom minden hangfelvételemet,
minden videómat és iratomat, amely bizonyítja Belize korrupcióját.
Nincs több mondanivalóm.
Mi folyik itt?
Egy egész csapat fotós jött el, ember!
Haver, én mondtam, hogy készüljetek fel.
- Maradjatok közel! - Nem akarom… Csak ölelj meg!
- Oké. - Oké?
- Láttál már ilyet? - Nem, még sosem.
Amerikában ilyen az életem, kicsim.
Meglátod, hogy számomra nem szokatlan.
Tessék?
Mintha énekesnő lennék, és mindenki autogramot szeretne.
Abszolút megértem.
Minden rendben, uram? Jó.
Több hetes menekülés után felbukkant John McAfee
milliomos szoftverfejlesztő.
Belize hatóságai a nyomában vannak.
Politikai hajtóvadászat zajlik ellene,
és integritása és élete megóvása érdekében
átlépte a guatemalai határt, hogy menedéket kérjen.
- Bizonyíték? - Iratok.
- Fenyegeti a kormány? - Igen.
Guatemalavárosban bukkant fel politikai menedékjogot kérve,
és állítása szerint kiüldözték Belize-ből.
El kellett jönnöm, de a sztorit nem hagyom ott.
Iratokkal tudom alátámasztani,
milyen a korrupció a belize-i kormány minden szintjén.
Biztonságban vagyok, szabadon nyilatkozhatok.
Ma közzéteszek egy posztot a blogomon,
és lerántom a leplet Belize-ről. Köszönöm.
Köszönöm önöknek. Csütörtökön az időtől függetlenül
örömmel válaszolok bármilyen kérdésre.
Az újságíróknak mondom,
hogy sokkal udvariasabbak az amerikaiaknál.
Köszönöm.
Nincs mit, uram. Viszlát!
Oké. Jól van.
- A kulcs? - Alá kell írnod a hitelkártya miatt.
- A kártyáját kérem! - Kártya?
Az mi?
- A gyűrű. - Hadd nézzem!
Tetszik?
Szép.
Roberttel bedobtunk egy italt, és felmértük a…
Addig nem igazán álltunk meg,
hogy megnézzük, mink van eddig.
Ahogy kimentünk, ott volt John,
és azt mondta: „Hozd a kamerát, letartóztatnak!”
- Mi az? - Vedd elő a kamerát!
Azt mondja, ha itt az útlevele, nem lesz baj.
Az ügyvédemnél van.
Igen, a nagybátyámnál van.
Nem.
- Ha nála van, minden oké? - Igen.
Szóljak neki, hogy hozza ide?
- A bácsikámnak. - Ne!
- Tudja, mit csinál. - Oké.
Kell egy cigi. Filmre vennéd az úriembereket, kérlek?
Mi folyik itt?
Le akarnak tartóztatni.
Ez a férfi zaklatott…
Mit mondott?
Őrizetbe vett.
Cigit akartam kérni. Valaki adjon egyet, kérem!
Mindenképp legyen róluk kép!
Nem lehetne… Bemehetnénk a hotelbe?
- Tessék? - Elintézhetnénk ezt odabent?
Legyen felvételünk róla!
Illegálisan van itt.
Amerikai. Hogy vinné be?
És róla is.
- Mi a különbség? - Külföldiek…
- Jön a nagybátyád? - Igen.
Eljön, hidd el!
Minden más lesz, amikor ideér.
Jön a nagybátyám. El fognak sétálni.
Alig várom, olyan lesz, mint Hollywoodban.
Szövetségi sereg.
Ez a szövetségi hadsereg.
Szövetségiek.
- A Federalesszel nem szórakozunk. - A szövetségiek. Jó.
Gépfegyveres csávók,
és hirtelen megjelentek az FBI-osok megfelelői.
Ott volt az Interpol, egy srác, akin DEA-s dzseki volt.
Innentől elég furcsa.
Ide fújj!
…nem megfelelő az időzítés.
Forog a kamera, ő meg furulyázik.
Kész őrület volt, mert…
Úgy tűnt, hogy nincs ott senki,
aki csitítani szerette volna a kedélyeket.
Felhívtuk Sam nagybátyját,
aki egész végig mást sem hajtogatott, mint: „Nem értem.”
„Nem tudom. Semmit sem tudok.”
Pedig a csávó a…
Ő az ország legfőbb ügyvédje, tudhatna egyet s mást.
Mi csak a feletteseink parancsait követjük.
Tudom.
Mint már mondtam, ez a helyzet…
Önnel megyek. Önnel fogok menni.
Remek. Oké. Még egyet indulás előtt!
Most mi lesz?
Ne aggódj!
Mit akarsz, hová menjek?
Beszélünk a miniszterhelyettessel.
Oké?
Telésforo?
Most hová visznek, John?
Meg fogják ölni?
John, hová mész?
Börtönbe.
Mikor jöhetsz ki?
Meg fogják ölni?
„Hová mész, John?”
Erre ő: „Börtönbe.”
Jó kis hangkivágás lett belőle. Imádtam.
De…
Kész őrület volt. Nem tudtuk, ránk is sor kerül-e.
Úgy voltam vele, elmegyek egy masszázsra.
Ha már úgyis dutyiba kerülök,
előtte kiélvezem, és… Bassza meg!
Aztán csörög a telefon. Nem akartam felvenni.
„Jesszus! Csak egy masszázsra vágyom.”
Tovább csörög a telefon.
Nagyjából egy percen keresztül,
szóval felvettem, és Rocco volt az. „Elloptak mindent.”
Minden eltűnt a szobámból.
Minden! A számítógép, a ruhák, minden.
Megnéztem a kamerán.
A biztonságiak végigmentek a folyosón a szobámig,
bementek, és kivitték a cuccaimat.
Szerintem be vagyunk poloskázva.
Szerintem lehallgatják a telefonomat,
az internetem és az e-mailjeim is furák.
A földszinten mindig furcsán néznek ránk.
Nem tudtuk, mekkora léptékű a dolog. Mennyire lehet rossz?
Azt mondják, a külügyminisztérium is benne van.
Nem tudom, kinek higgyek.
Mi folyik itt, Rocco?
Próbálunk elhúzni innen a faszba.
Nem tudjuk, mi van Johnnal.
Miért nem megyünk el a nagykövetségre?
Attól tartok, hogy amint kilépünk, elkapnak minket.
Ott ülnek.
Kicsoda? Ki ül ott?
A kibaszott Federales.
Ember, mondom, odakint vannak a szövetségiek.
Aha.
Tegnap este körülvették Johnt.
Ránk is ugyanez vár, és jelenleg baszhatjuk.
- Nem tudnak bemenni a hotelbe? - Nem.
- Nem mehetnek be? - Nem, biztonságban vagyunk.
Mint a madarak a kalitkában, nem?
Talán ideje, hogy…
álcázzuk magunkat, mint McAfee.
Sétáljunk ki, mint akik sztrókot kaptak!
Biztosan… Biztosan el fogják hinni.
Tuti, hogy becsapjuk őket.
Legjobb esetben
McAfee a visszatoloncolás miatt börtönbe kerül
pár hétre vagy akár tovább is.
Amire nem számítottunk…
A Szilícium-völgy vállalkozóját, John McAfee-t mentőautóban láthatjuk
egy szívroham után.
Aztán egy rendkívüli jelenet.
A történet után nyomozva kamerákkal követik McAfee-t a városon át
egészen a kórházi szobáig.
A pácienssel kell foglalkoznom!
Lemaradtunk az infarktusáról.
Ezzel sikerült bekerülnie a kórházba,
és olyan helyzet alakult ki,
hogy talán lekenyerezett valakit Guatemalában,
aki azt mondta:
„Szerintem küldjük vissza Amerikába John McAfee-t!”
„Csodás terv.”
John McAfee minden kártyát kijátszott, hogy visszakerüljön az Államokba,
és én mondom, nem rövid a lista.
Amint leszállt a gépe Miamiben,
fogott egy taxit, és South Beach-re, az éjszakai élet nirvánájába ment,
majd az Ocean Drive-on becsekkolt egy art deco hotelbe.
Fáradt vagyok. Kimerültem.
A cég ránk sem hederít.
A VICE meghúzza a nadrágszíjat.
Számoltam a napokat. „Mennyit kerestem?”
Ki akartam fundálni, mennyit kérjek.
Megkérdezed tőle?
Az utolsó ott töltött estén
úgy gondoltuk, nem lesz több lehetőségünk beszélni vele.
Ő hogy emlékszik
a gyilkosság estéjén történt dolgokra?
- Halló! - Szia, John!
- Helló, hogy vagy? - Rocco vagyok. Jól.
Szeretnék kérdezni valamit.
Jeff folyton e-maileket küld, hogy…
Várj, ki az a Jeff?
A szomszédod.
Azt mondta, a gyilkosság estéjén…
Bocs! Nem is akkor, hanem
amikor megmérgezték a kutyáidat,
állítólag a levegőbe lőttél,
és azt ordítottad: „Megölöm a köcsögöt!”
Ezt ő mondta, idéztem.
Tényszerűen állította. Te mit gondolsz erről?
Letette.
Egy részem elhitte,
hogy normális életet élhetek vele.
Ezért álltam ki mellette,
és mentem keresztül vele mindenen.
Az ember azt hiszi, aki szereti, az nem bántja.
A kapcsolatunk szinte csak hazugságokra és hiú reményre épült.
Értik? De nagyon szerettem, mert…
Fontos része volt az életemnek.
Egy percig sem hittem, hogy nem fogják kiadni a dokumentumfilmet.
Befejeztem. Összeraktuk.
Szó szerint másnap közölték, hogy nem adjuk ki.
Faszság volt az egész.
Rajtam nevetett mindenki,
mert a cégem nem adta ki azt a melót, amire ők kényszerítettek.
Ráadásul…
Nem tudtam, mit mondjak az embereknek.
Felhívott Gregory Faull szüleinek az ügyvédje,
azt kérdezte: „Hol a cikk? Vér tapad a kezükhöz!”
„Megszöktettek egy gyilkost.”
Jó kis kaland volt. Imádtam!
Mármint…
A karrierem egyik legbulisabb időszaka volt.
Ezért nagyon szeretem a videókat.
Megyek, főzök még kávét.
Mindjárt jövök.
ÖT ÉVVEL KÉSŐBB
Mindig is imádtam a jó sztorikat.
Hallani akarom a lenyűgöző történeteket.
Alex Cody Foster vagyok, szellemíró.
Láthatatlanok vagyunk,
mi írjuk a hírességek, politikusok, rocksztárok könyveit.
Az emberek elfoglaltak,
vagy nem elég tehetségesek az íráshoz.
Ez az én munkám.
Reggel nyolc volt,
és az első kávém előtt szinte halott vagyok.
Nagyon rá voltam készülve a kávéra, amikor csörgött a telefon.
„Szia, Alex! John McAfee vagyok.”
Mondom…
„Halló!” Mire ő:
„Jimmy sokat mesélt már rólad, fiam,
szeretnénk találkozni veled.”
„Ismerkedjünk!”
Mondtam, hogy rendben, hétfőn ráérek.
És le is tette.
Fel sem fogtam, mi történt.
Miután 2012-ben megszökött Guatemalából,
John híresebb lett, mint azelőtt valaha.
John McAfee, kiberbiztonsági szakértő,
a híres McAfee vírusirtó szoftver alapítója és fejlesztője.
Most pedig a 2016-os választások lehetséges libertárius elnökjelöltje.
Amerika népességének 90%-a elpusztulna egy Kínával folytatott kiberháború során,
és mondják, melyik jelölt tudna ezen változtatni?
Belize-be költözött.
A szomszédja gyilkosságának gyanúsítottja volt.
Lényegében még most is szökevény,
csak úgy tűnik, nem igazán akarják elkapni.
Greg Faull családja nyomást gyakorolt Johnra
a bíróság által,
és 25 millió dollárt követeltek a gyilkossági perért.
Lehet, hogy köze volt Greg Faull halálához.
Lehet, hogy több is van itt.
Tudni akartam a történetet, az igazságot. Igen.
COIN BROS MCAFEE-HATÁS
Ja! Coin bro
John élvezte az új keletű hírnevet.
Hé, John, hogy lehet eltüntetni a vírusirtót a gépemről, tesó ?
Mit tudsz te az utcákról ?
Mit tudsz te Belize-ről ?
És az infarktuskamuzásról
Hogy lerázd a zsarukat ?
Későn értem oda.
A szobámhoz vezettek.
Lassan elcsendesült minden, és mindenki kezdett nyugovóra térni.
A végén egyedül voltam a nappaliban.
Egyszer csak kinyílt egy ajtó a villa másik felén.
Ösztönösen tudtam, hogy John az.
Így csinált, amikor meglátott.
Egy fürdőköpeny volt rajta.
Rám mutatott, és azt mondta: „Te vagy az író.”
Én meg: „Te vagy John.”
Mire ő: „Így van.” Megkérdezte, mit iszom.
Mondom: „Valami 12 éves Glenfiddich-et.”
Ő meg: „Ó!”
Megkérdeztem, kér-e.
„Jólesne egy, fiam.”
Leült.
Belize-ről kérdeztem.
Nagyon együttműködő volt, mindent elmesélt.
Olyasmit is, ami nem volt publikus információ.
Sokan azt hitték, tudják, mi történt.
John viszont legalább tíz lépéssel az emberek előtt járt.
Sok mindenkit lehallgatott, naplózta a billentyűleütéseket.
Május végére
az állam minden számítógépét bepoloskáztam.
Ott voltam velük az irodában. Hallottam mindent.
Nem számítottak… Elfelejtették, ki vagyok.
Ha belelátok mindenbe, kibaszhatok velük.
Pontosan ezt is tettem.
John McAfee, kiberbiztonsági szakértő
rengeteg információt szerzett
a Michelangelo nevű számítógépes vírusról.
Ezeket a vírusokat a hackerek továbbfejlesztik.
Minden általunk azonosított vírussal ez történt.
John elmondása szerint létrehozott egy szoftvert,
amivel bárkit le tud nyomozni a világon.
Kezdetben teremtette Isten az eget és a földet.
A CIA-t, az FBI-t, a KGB-t, az NSA-t,
még a Fehér Házat is.
Mindenkit.
John hozzáfért szinte minden lehetséges információhoz mindenkiről.
Hillary Clinton neve sokszor szerepel az anyagban.
Folyton feljön.
Nem nyilatkozom.
Rendben. Érthető.
Nem mondok semmit.
John nekem azt mondta,
hogy a hatalmon lévő emberek őt akarták besarazni,
hogy letartóztassák.
Nem Greg Faull halála miatt,
hanem a birtokában lévő információk végett.
Rajtam kívül nem tudja senki, mert lehallgattam.
…évente több százmillió dollárt tesz amerikai és svájci bankokba,
és ha ez nem volna elég, még gengszter is.
Randizik a… Húgával az állami pénzekből.
Komoly veszélyt jelentettem.
Eldöntötték, hogy el kell hallgattatniuk.
Úgy gondolta, hogy egy összeesküvés célpontja lett.
John szerint a kartell is a nyomában volt.
Fegyvert hordok magamnál, mert hiszem,
hogy a Sinaloa kartell meg akar ölni.
A világ legnagyobb kartellje. A bolygónk legerősebb szervezete.
Szex közben is a kezemben tartom a fegyvert.
A zuhany alá is magammal viszem.
Mert rengeteg adatom van.
Bepoloskáztam a miniszterek számítógépeit…
- Ezt most leállítom. - Miért?
Kérnék valamit.
A filmben lehetséges…
A számra veszem a kartellt,
Clintonékat, meg ilyesmi.
Megoldható, hogy úgy legyen megvágva, hogy egyértelmű legyen,
hogy amit mondok, az nem tényszerű, hogy ne nyírjanak ki?
Tudom, hogy a kartellel nem baszakodunk.
VIGYÁZAT BELÉPNI TILOS
A Johnnal való forgatás után felmondtam.
Le akartam nyugodni.
Az ötvenes éveimben járok.
Farmer vagyok.
Nem akartam mást, csak egy motorcsónakot meg egy farmot.
Azt hittem, ennyi volt.
De januárban azt tweetelte, hogy üldözi az adóhivatal.
Tíz éve nem fizettem adót.
Soha többé nem is fogok adót fizetni.
Ahogy nektek sem és egy amerikainak sem kellene.
Még ha örökre menekülnöm is kell, akkor sem fizetek egy fityinget sem.
Még nem mondott el semmit.
Kibaszott hosszú történet, amit el sem fogsz hinni.
Ez a legnagyobb történet a világon, Robert.
Komolyan mondom: nem fogod elhinni.
Meghackelte Belize hadseregét,
billentyűnaplózó szoftvereket telepített,
szóval nem tudom, konkrétan miért menekül.
Bár nyilván ez is elég ahhoz, hogy szedje a lábát.
Azt kérdeztem: „Miért nem folytatjuk?”
„Megint menekülsz. Itt vagyok.”
És belement, leokézta.
2019. JANUÁR
Az ügyvédünk mindent átnézett, és azt mondta,
hogy a kormány illegálisan üldöz.
És valahogy be kellene perelnem őket.
Nem így lesz. Nem az én stílusom.
Az én stílusom, hogy elmegyek,
biztonságba helyezem magam, felmegyek az internetre,
és a földbe döngölöm az ellenfelemet.
De a helyzetemre való tekintettel nem mehetek olyan szuverén országba,
ami talán kiadhat az Egyesült Államoknak.
Szóval ez a helyzet.
A börtönben azt mondanák, szökésre hajlamos vagyok,
amivel nem állítanak valótlant.
A szökés mestere vagyok.
Most új fejezetbe fogsz.
Igen. Így van.
És ki tudja, hogy alakul?
Hihetetlen mennyiségű pénzük volt.
A bőrük alatt is pénz volt.
1,2 millió dollár, ugye?
- Igen. - Köszönöm szépen.
- Nincs mit. - Viszlát!
Most már van pénzünk, amit felélhetünk.
- Már csak el kell húznunk. - Aha.
Azonnal kéri?
Igen, hölgyem, sajnos szükség van rá.
Jól néz ki. Ki ez a férfi?
- Várjunk! - Tetszik.
- Király. - Igen, szerintem jobb.
Előadóművész?
Nem, hölgyem.
Nos, én sok Broadway-színésszel dolgozom.
Valóban?
- Várjunk, mit… - Talán látott a tévében.
Láttam! Ismerősnek tűnik.
John McAfee. Keressen rám a neten!
Jól van, lássuk!
Mi a vezetékneve? McAfee?
McAfee. M-C-A-F-E-E.
Maga McAfee?
Én. Igen, hölgyem.
Ha hiszi, ha nem, én vagyok.
- Nos, ez… - Magát használom… Megvédeni a…
A vírusirtó program. Mindenkinek ott van a gépén.
- Az maga? - Igen, hölgyem. Mit szól?
- Ez jobban álcáz? - Ez jobb.
Teljesen.
Tudom, miért kell. Benne lesz a Beépített főnökben?
- A miben? - Beépített főnök.
Nem, annál sokkal rosszabb lesz.
Azt fogják mondani: „Ő járt itt!”
Egy héten belül ezt fogják mondani.
Ugye nem fog bajba kerülni?
Egek, én mindig bajban vagyok…
Mindig bemutatkozott.
„John McAfee, talán ismerős.”
„Ne szóljanak a rendőröknek!”
- Ez tetszik. - Nekem is.
- Tud frufrut vágni? - Ja.
Egy nagy napszemüveg, és jó is.
- Üdv! - Helló!
Ez a beszéd! Ez is eladó?
Nem, az az én Pradám.
- Hol lehet ilyet venni? - Bárhol.
- Mennyibe került? - Háromszáz dollár körül.
Adok érte ötszázat.
- Oké. - Remek.
- Ezt nem tehetik fel sehová! - Nem töltöm fel sehová.
- Ne tegye ki a Twitterre! - Nem.
Nekem nincs Twitterem.
- Nem tudhatják, hogy nézek ki. - Még egyet!
- Viszlát! - Minden jót! Viszlát!
- Szép napot! - Viszlát később!
Egyre őrültebb minden, ember.
Mindentől megszabadult.
Minden vagyonától.
Eladta a házát és a kocsijait.
Fogta magát, és elment.
Tetszik a hajad.
- Nekem is. Éveken át növesztettem. - Csodás.
Szórakoztatónak gondoltam.
Úgy hittem, hogy jó buli lesz.
Nem tudtam, hová tartunk.
Azt mondta, Nova Scotiába.
Aztán említette, hogy vett egy jachtot
a Wall Street farkasától.
Tökéletes.
Nem, kicsim, ez a miénk! Bocsi.
Szép! Nagyon jó. Örülsz?
Igen, basszus! Nem rossz.
Janice. Janice John új neje.
Miamiban szeretett bele Janice-be.
Guatemala után. Pont ugyanazon a napon.
Johnt Miamiban ismertem meg.
Prostituáltként dolgoztam ott.
Előtte már tíz évig prostituált voltam.
Akkor épp mindennel tele volt a hócipőm.
Elegem volt abból, amit csináltam.
Untam, hogy nem jutok ötről hatra.
Szerelem volt első látásra…
Dehogyis! Nem volt szerelem első látásra.
Már imádlak, kicsim, de nem szerettem egyből beléd.
A megismerkedésünkkor vele töltöttem az éjszakát.
Megláttam a lehetőséget.
Nem akartam átverni, semmi ilyesmi.
Olyasvalakit láttam benne,
aki, ha elég elbűvölő vagy szórakoztató vagyok,
vagy akár egy pillanatig is meg tudom mutatni neki,
hogy a jelenlegi munkámon kívül is van jövőm,
akkor lehet, hogy fog tudni segíteni.
Szóval igen, a dolgok eléggé…
Tudtam, mennyire komoly a helyzet,
vagy úgy fogalmaznék,
hogy pontosan tudtam, mihez adom a nevem azzal,
hogy vele maradok.
- Srácok! - Igen?
Felhoznátok először a fegyvereket? Köszönöm.
Tárolószekrények.
Rengeteg helyünk van. Hadd mutassam meg!
Az enyémet tedd a szobámba! A jobb oldalon van.
Jó. Megmutatom a hajó többi részét.
Rendben.
Az orra már kint van, a tat bent.
Középen jó.
Nemzetközi vizekre evezni kockázatos.
Vannak nálunk fegyverek. Nem leszünk könnyű préda.
A hajó bevonata nyolc rétegnyi üveggyapot
és három réteg kevlár,
szóval a test szinte golyóálló.
A Bahamákra tartunk.
A Floridai-szoroson át haladtunk, mint régen Hemingway.
MIAMI - BAHAMA-SZIGETEK
BAHAMA-SZIGETEK
Amikor odaértünk, kurva nagy gonddal álltunk szemben.
Az úr a bevándorlási hivataltól jött.
A többiek a vámosok, ő pedig egy rendőr.
Hadd magyarázzam el! John McAfee vagyok.
A legénységem minden tagja régen a különleges erőknél szolgált.
Johnnak regisztrálnia kell a puskákat.
Vagy 17-tel több van nála.
Három fegyver és 250 darab lőszer az engedélyezett.
Oké.
Akkor válasszunk ki hármat!
Kell, hogy legyen fegyver.
Nyugodtan hívják fel, és foglaljanak, itt a telefonszám!
Aztán egyre őrültebb lett.
El kell húznunk innen.
Rossz emberek vannak a nyomunkban, jó?
Hol van a vodka, uram?
Ez élet-halál kérdés.
Menjünk azonnal!
- Ez elég gyors volt. - Igen.
Tudjátok, mit? Nem kockáztatok.
Visszamegyek.
Csak annyira… Jesszus!
Felhalmozódik.
Nagyon nehéz volt.
Több mint 70 évesen ismét szökésben volt.
Janice-re várnak otthon a gyerekek,
és azt sem tudja, mikor fog hazamenni.
Senki sem tudott beleszokni az új életbe.
Rossz volt, de ott volt nekik a nyílt óceán.
Szabadok voltak.
Ott volt a hajó. És ők egymásnak.
A szerelem az, amikor teljesen átadod magad az érzésnek.
Szinte még a saját létezéseddel sem vagy tisztában.
Csak az a létforma számít, akit szeretsz.
Mi mást kívánhat még az ember?
- Köszönöm! - Vége.
Hotelekben laktam a stricimmel, amikor megismertem Johnt.
Áprilisig minden csodás volt, de akkor nagyon összevesztünk.
Szóval szokásomhoz híven felhívtam a stricimet.
Nem jutott eszembe más.
A stricim azt mondta:
„Tudok küldeni érted valakit.”
Tehát eljött értem egy férfi.
Azt mondta, egy kartellnek dolgozik,
és azzal bízták meg, hogy ölje meg Johnt.
Kibaszottul féltem.
Emlékszem, hogy arról beszéltek, mit akarnak csinálni vele,
hogy megmérgezik, vagy tőlem kérik el a kulcsot, hogy bejussanak hozzá.
Emlékszem, hogy erre nemet mondtam.
Az egyik strici azt mondta: „Mondd meg a kurvának, hogy vége!”
„Halott a ribanc. A családja is.”
Komolyan gondolta.
Nem mondták, miért akarják kinyírni?
Minden információ a birtokában volt a gyalázatos dolgokról,
amelyekben Belize kormánya benne volt,
és ennek részesei voltak az amerikai kormányunk
magas beosztású politikusai is.
Tehát szerették volna titokban tartani
az ember- és drogkereskedelmet, a pénzmosást
és az efféle szörnyű dolgokat.
Mérget nyomtak a kezembe.
Nem tudom, mit. Szürke, szemcsés anyag volt.
Azt akarták, főzzek neki vacsorát, és tegyem bele.
A helyzetemre való tekintettel
nem mondhattam azt, hogy basszák meg, ha életben akartam maradni.
Emlékszem, hogy mindig magamnál tartottam
a zsebemben, mert nem akartam, hogy John megtalálja.
Főzés közben kivettem a zsebemből, és jól megnéztem.
És mondom: „Én ezt meg nem csinálom!” És kidobtam a kukába.
Összekötöttem a zsákot, és kitettem a folyosóra.
John tudja, hogy történhet ilyesmi,
valamilyen szinten én is.
Mint a filmekben.
Ilyesmit csak a tévében látunk.
El sem hisszük, hogy megtörténhet.
Persze, veszélyt jelent rájuk. Meg akarják ölni.
El akarják hallgattatni, hitelteleníteni akarják.
Folyton őrültnek és paranoiásnak nevezik.
De tényleg üldözik.
Egyszer én is tapasztaltam.
Tehát merem állítani, hogy tényleg követik és el akarják hallgattatni.
Minden párkapcsolat fura, de boldogak voltak. Tényleg.
Buli volt. Izgalmas volt a kamerák miatt.
Romantika, alkohol, szex.
Rengeteg alkohol volt azon a hajón.
Jesszus, már el is felejtettem!
Több alkohol volt, mint víz.
Mindenki abba töltötte a szarját,
amit talált.
Rengeteg drog.
Volt valami fürdősó, amitől teljesen szétcsúszott az ember.
Tízszer erősebb, mint a metamfetamin.
Fokozza a pszichózist és a paranoiát.
Johnnál alapból jelen volt.
Nagyon féltem.
John kész volt.
A biztonsági őrök magzatpózban aludtak a sarokban, a fegyvereikkel.
És nem rám fogták a fegyvert.
Tudták, hol van a baj,
mégpedig John és Janice szobájában.
Ő volt a vendéglátónk, és elment az esze.
Lövöldözött a hajón.
Mindenkit megijesztett, mert nem szólt,
hogy el fogja sütni a puskát.
Durva szitu volt.
Az emberek féltek,
azt hitték, gonosz emberek vannak a hajón.
Szerinted itt el tud bújni valaki?
Baszki, ha itt rejtőzködne valaki,
nagyon hülye lenne.
Valószínűleg csak patkányok.
Túl gyakori.
Nem tudtam, hogy ott is van tároló,
de hogy van egy ajtó, ami vezet valahová…
Ha nem bánja…
Aztán lóbálják a fegyvereiket,
mert szerintük elrejtőztek az ágy alatt.
Nyugi!
Van egy ajtó az aljában.
- Baszki! - Mindjárt.
- Mi az? - Fogd a lámpát!
Mi a fasz?
Ez a motorhoz vezet?
Nem tudjuk…
A nézőknek elmondanám,
hogy ez történik, ha valaki úgy vesz hajót,
hogy nem nézi át.
Fogjam neked az elemlámpát?
Ezért nem akartam az enyémet.
- Köszi. - Minden oké?
Megvagyunk.
Bocsi.
Le kellett tennem a kamerát. Lelőtt volna a csaj.
Itt van Robert.
Lelőjem?
Szívesen megteszem, mert megmondom őszintén…
Már vagy fél órán át beszélgettem vele.
Igen? Hová? A lábába?
- A tökébe. - Nem fogom tökön lőni.
Elvérezhet. Hajón vagyunk. Lelövöm a lábujját.
Még nem láttam tökön lőtt embert.
John, ez nem volt szép!
Számomra ott betelt a pohár.
Nem fogom eltűrni, hogy… Faszt!
Nem hagyom, hogy meglőjön.
Kimegyek levegőzni egyet.
Nem akarok meghalni.
Igen.
Baszki!
Fogtam egy taxit, és megkértem, hogy vigyen a reptérre.
Ekkor jöttem rá, hogy John talán tényleg képes lenne ölni.
Őrült, pszichopata, paranoiás, drogfüggő milliomos.
Hívhatnak bárminek!
Nincs értelme kerülgetni.
Ki kell mondani az igazat.
Darryl Williams vagyok. John első unokatestvére.
Mindketten egy helyen születtünk, a Deani erdőnél
Gloucestershire-ben.
John nagyon fiatalon költözött az Államokba.
Én '86-ban költöztem Kaliforniába,
és egy másik unokatestvérem is ott élt.
Kérdeztem, látta-e Johnt.
Mire ő: „Igen, dolgozik valami
vírusirtón vagy mi a fenén.”
A számítógépes vírus egy céllal ellátott program, a célja pedig a túlélés.
Meggazdagodott.
Azt hiszem, akkor John már 20 éve nem ivott és drogozott.
Bár mindig is visszahúzódó életmódja volt,
John mindig is szeretett volna lenni valaki.
KAPCSOLATI JÓGA MCAFEE-VAL
Volt valami jógás projektje.
Van családunk, barátaink,
nem tudjuk, hogy magányosak vagyunk,
de előbb vagy utóbb mi derül ki? Az egyén igazsága.
A dolog, amit a folyamatos programokkal el akartunk rejteni.
Első kézből láttam, mennyire imádják az emberek.
De mint általában, John ebbe is hamar beleunt.
Elég pénzzel mindent
és mindenkit meg lehetett venni Belize-ben.
John tökéletes helynek találta.
Az ember itt nem tud melléfogni, ha van pénze.
Minden költözése nagyon intenzív volt,
adakozott az embereknek.
Fegyvereket, PC-ket, hajókat a rendőrségnek.
Fontos volt, hogy a rendőrség mellette álljon.
Köszönöm, barátom. Hogy van?
- Remekül, és maga? - Csodásan.
- Jól van. - Köszönöm.
Ilyen hely volt.
Gyilkosságok is történtek a szigeten.
Tudják? Nem a legbiztonságosabb hely volt.
Greg Faull 180 méterre lakott a parttól.
Egyszer italoztam Greggel.
Miamiban született.
Azt hiszem, volt egy bárja az egyik főiskolai focis körzetben.
Nem tűnt rossz embernek.
De gondja volt John kutyáival.
Csak azért, mert mindig egy papagáj volt a vállán.
Szinte sosem szállt le onnan.
Nem ment nélküle sehová.
Ha van tíz kutya a parton,
az ember nyilván nem megy le a papagájjal.
Pattie! Ó, az én kis…
Kész őrület. A kutyák kergetik a madarakat.
A kutyák fontos szerepet játszhatnak ebben a rejtélyben.
A hatóságok szerint az agresszív állatok gyakran adtak okot
vitára McAfee és a szomszédja, Greg Faull között, aki itt élt.
McAfee szólt a rendőröknek, hogy valaki megmérgezte négy kutyáját,
amelyeket McAfee kegyelemből lelőtt.
Két nappal később valaki fejbe lőtte Greg Faullt.
Ha valaki azt mondja, hogy megmérgezi a kutyáidat,
és másnapra a kutyákat tényleg megmérgezik,
szerintem nem sok olyan ember van,
akinek nem fordul meg a fejében, hogy megöli azt az embert.
Több kutyáját megölték, és hátul láthatjuk a nagy lyukat…
A KUTYA NEM BÁNT A GAZDI IGEN
…ahová az állatok el lettek temetve.
A rothadó tetemszagot még mindig érezni lehet.
A legtöbben csak azért nem teszik meg,
mert félnek a börtöntől.
De ha valaki Belize északi partján él,
ahol nem gyakran járnak a rendőrök,
és az elkövető 180 méterre van a parttól,
szerintem minden lehetősége megvan rá.
De mint mondtam, a gyilkosság időpontjában úgy tűnt,
John máshogy gondolkodott.
Megint ivott.
Drogozott.
Nekem is volt tapasztalatom ezekkel a szerekkel,
és jogosan hívják őket tudatmódosítóknak.
Olyan dolgokra késztetnek, amiket egyébként nem tennénk meg.
Bármi, ami elősegíti az igazság kiderülését, pozitív dolog.
De pozitívnak is fog érződni?
Nem valószínű.
Az igazság fáj.
Mind titkolunk valamit. Mindenki.
Nem ismerek olyat, akinek ne lennének titkai.
Érzelmileg egyértelműen nagyon zavarodott volt.
Jól titkolta.
Ezért nem beszélhettem a lányáról. Soha.
John elhagyta.
Nem viselkedett az apjaként.
Szerintem nagyon szégyellte,
és ezért nem beszélhettem róla sohasem.
Továbblépett, narcisztikus módjára.
Úgy érzik, el tudják temetni az igazságot az elméjük egy szakadékában.
És soha többé nem veszik elő. Rá sem néznek.
John ebben kivételesen jó volt.
Szerintem gyermekkorában kezdődött.
Az apja nem volt jelen. Öngyilkos lett,
amikor John körülbelül 17 éves volt.
Az apja egy bántalmazó pasas volt.
Szarrá verte John anyját,
ő pedig végignézte és végighallgatta.
Fejlődő gyermekként folyamatosan
azt látta, hogy az anyukáját megverik.
Változtatni akarok.
Azt akarom, hogy a gyermekeim és az unokáim
jobb világban nőjenek fel.
Ahol van szeretet.
Ahol van emberség, és ami nem olyan, mint amiben én éltem,
ahol apám eltörte a karomat
és tűrhetetlenül bántalmazott engem
és édesanyámat.
Amíg gondoskodtam az ellenkezőjéről.
Erre nem is emlékeztem. Nem tudtam, hogy ezt mondta.
Szent ég!
„Amíg gondoskodtam az ellenkezőjéről.”
Szerintem ezzel beismert valamit.
Ha tizednyire vagyok olyan, mint mondják,
hogy megölöm a szomszédomat
és elteszem láb alól a külföldi országok hatóságait,
akkor tényleg velem akarnak baszakodni?
Lett egy elméletem.
Egy nap elmondtam Jimmynek.
Ő volt John tanácsadója.
Azt kérdeztem: „Mi van John apjával?”
Mire ő: „Mi lenne?”
Mondom: „Van egy olyan fura megérzésem, hogy John lőtte le.”
Jimmy őrült tekintettel a szemében nézett rám.
És azt mondta…
„Ezt meg honnan tudtad?”
Mire én: „Eddig nem tudtam.”
Jimmy állítása szerint John bizalmasan elmondta neki,
hogy tinédzserként lelőtte az apját.
Megölte, és öngyilkosságnak álcázta.
Veszélyes ember, sokakat bántott már.
Rengeteg adat.
Na, nézzük!
Talán őrült, talán nem. Lássuk!
Baszki!
Nem tudom, mi történik.
…az igazság pillanatában.
Őrületnek gondoltam.
Ki van ott, Robert?
De nem akartam ítélkezni.
Elvisszük. A valóság érdekel?
Mind küzdünk.
Dobd ki a mobilodat az ablakon!
Nagyjából 15 éves koromban elég szarul állt a szénám.
Kirúgtak minden iskolából, ahová jártam.
Picsába!
Aztán megdicsérték az egyik fotómat.
Ennyi kellett.
Velük megyek. Nem ülök itt, mint egy kacsa,
az biztos.
A világ legszarabb helyeire küldtek minket.
Szarajevóba, Csecsenföldre,
Afganisztánba,
Szíriába, Koszovóba,
ilyen helyekre.
Miután lehúztam 30 évet háborús fotósként, abba kellett hagynom.
Ekkor ismertem meg Johnt.
Amikor forgatni kezdtünk,
azt mondta: „Nem fogunk közel kerülni.”
- Ha azt mondod… - Nem mondtam semmit.
Akkor olyan leszel, mint a többi idióta,
akiknek interjút adtam,
akik levonták a következtetéseiket egy idegen ember életéről.
De ez csak a kezdet volt. Láttam az őrültséget.
Nem voltak interjúim. Nem voltak kérdéseim.
Baszki!
Közel jártunk,
szóval minél előbb vissza kellett mennem.
2019. MÁJUS
BAHAMA-SZIGETEK GEORGE TOWN
Hová megyünk, a hajóhoz?
Mikrofonpróba.
Mozgás!
Kegyetlenül feldagadt a lábam.
Szia, pajti! Mi újság?
De jó látni téged!
Helló!
- Szia, Robert! - Szia, Janice!
Tedd le a kurva kamerát, és ölelj meg!
Van itt három szoba hármótoknak, valamint három szoba a hotelben.
Elég kell, hogy legyen.
Hatan vannak?
- Heten. - Heten.
- Akkor te majd a földön alszol. - Csodás.
Jók voltunk együtt. Jó tartalmat kreáltunk.
- És még tudnánk is. - Ez az!
A hajón kívül lövünk pár felvételt.
De nem tudni előre, hogy mi lesz.
Felveszed a beszélgetésünket?
Nem. Nincs hang.
Oké, köszi.
Újságíróként néha úgy érzem, hogy a cápák közé dobnak.
Megesik.
Ámen.
Gyerünk! Megy a cápacsali! Ez az!
Ugyanolyan.
- Ugyanolyan? - Teljesen.
Pillanat! Oké.
John McAfee vagyok.
A hagyományos álcáim egyikét viselem,
tehát maszk van rajtam, vagy valami hasonló.
Így rejtve maradok,
mert nem hasonlítok magamra, de mutatok valamit: tényleg én vagyok.
Voilà!
Összeírtam egy csomó kérdést, hogy…
Például mi a kedvenc idézete a Bibliából.
Kezdetben teremtette Isten az eget és a földet.
Az első milliója.
Mikor lett meg az első milliód?
Baszki! Nem tudom.
Az első munkája.
Azt hiszem, fűnyírás. Nem is, hólapátolás.
A többiek folyton mondták,
hogy „Inkább ezt kérdezd!”
„Az apjáról kérdezd!”
„Erről meg erről kérdezd!”
Ha mesélni akart volna az apjáról, mesélt volna.
Ha a lányáról, akkor róla.
Az volt a sztori, hogy a kormány elől menekül.
Amikor utoljára láttam Johnt,
azt mondta, hogy a mexikói kartell ki akarja nyírni.
Több fegyveres őr volt körülötte.
De nem tűnt úgy, hogy félt.
Forgatni akart.
- Csak mi vagyunk a képben? - Ja.
„Miért nem csinálunk egy beszélgetős show-t?”
Jól van, szólj, ha kezdünk!
Állásinterjút tartott a helyieknek, biztonsági őr pozícióra.
Ez egy automata fegyver, oké?
Tehát mi a francért hordod magaddal?
- Figyelj, hová teszed! - Bocsánat.
Spynak nem idegen a világ sötét oldala.
Hányszor is lőttek már meg?
- Háromszor. - Háromszor. Láttuk a sebhelyeit.
Kiszúrták a jobb szemét, szóval félszemű.
Hányszor tartóztattak le?
Engem többször.
- Nem tudom, de jó párszor. - Nem tudja.
De mindig ártatlan voltam.
Jamey remek ember,
de a nyaktetoválásaiból ítélve
nyilvánvaló, hogy büntetett előéletű.
Nekem nem mondta el.
Soha életemben nem magyarázkodtam.
Mindig azt mondta, hogy veszélyben van, hogy nem biztonságos semmi.
El tudnak jutni hozzá.
Ezt kire érted? Ki üldözte?
Nos, szerintem… Nem igazán tudom.
Abból, amit kivettem az egészből,
a kartellek, a titkos ügynökök és a CIA.
Vagy azok, akikről azt állította, hogy üldözik.
Soha nem tudtam pontosan.
A nejem vagy barátságosan mosolyog,
vagy kést fog a torkomhoz, amire amúgy volt már példa.
Amúgy velem nem volt ilyen.
- Mi? - Sosem fogtam kést a torkodhoz.
- Hogyne. - Ezért vannak gondjaink.
- Másra gondoltál. - Öreg vagyok.
Hogy tartsam észben…
- Idehallgass! - …azt a sok nőt?
Engem tarts észben,
mert én vagyok a nagy ő! Jó?
Utána házakat néztünk. Házat akart venni.
Jó reggelt! John McAfee. Örvendek.
Örülök.
Mehetünk?
Nyugalom! Dokumentálja az életemet.
Nyugodtan mehetünk.
Kaptunk egy ajánlatot az 1 790 000 dolláros árra.
Nos, gondolom, ez gyakran megesik.
Bizony.
És…
- Szép innen a part. - Jó.
Gondolom, a főhálószoba odafent van.
Én ezt nevezném a főhálónak, mert nappali is van hozzá.
Rendben.
Szerintem gyönyörű.
Rendben. Szeretnék teljes ajánlatot adni.
Negyedmillió előre.
Utána havonta 5000 dollár 18 hónapig,
a fennmaradó összeget pedig azután.
Oké. Rendben.
- Szerintem jó ajánlat. - Oké.
- Köszönöm. - Nincs mit.
- Köszönjük, Miss Judy. - Örültem. Viszlát!
Köszönjük.
Egy barbecue étteremben vacsoráztunk az utcában,
és reggel…
Felvehetted volna.
Felvettem, de nem volt hang.
Jól van. Hogy mi történik?
Aha.
Elmegyünk.
A fülembe jutott, hogy koholt vádakkal beperelnek, mint a zsarolás,
pénzmosás, gyilkosság… Így tovább.
Ez még Belize, vagy valami más?
- Tessék? - Ez Belize vagy valami más?
Nem, ez mind az Államok műve.
Komoly a helyzet. Nagyon is.
A hadsereg is beavatkozik.
Nincs időm ilyesmire, és nem tudok tenni ellene.
Aha.
Jól van.
Gyerünk! Hozhatja, uram.
Ezen az oldalon. Oké?
Gondoltad bármikor, hogy „Nem is követ minket senki”?
Igen.
Ha kiérünk a kikötőből, minden oké.
Igen, amint… Még ha…
A kutya sincs a nyomunkban.
Nem hittem el.
John, az elmúlt pár nap olyan volt, mint a diliház.
Igen.
És tudod, ma az emberek azt mondják, hallucinálsz,
azt mondják, megőrültél.
Tudom. De te is láttad, mi van.
Itt vannak a hatóságok.
Oké, menjünk!
Mi a franc jár a fejében?
Kösd csak ki! Gyerünk!
Kösd ki, Spy!
Pápá!
Száműzetésben vagyok,
és csak Isten tudja, hová tartok. Megmutatom, hogy értem.
A kibaszott óceán közepén vagyunk.
Hol van a tequila? Csinálok egy mojitót.
A csap alatt.
Oké, értettem.
Aha.
- Baszki! - Mi az?
Ott.
Add a mikrofont!
- Szólj, ha mehet! - Én…
Ez a legfontosabb videó, amit valaha csináltam.
Megkérdeztem: „Miért vagyok itt, John?”
„Mi az én szerepem?”
„Miért van szükséged erre?”
Ezzel sokat fogsz keresni, barátom.
Olyan világot találok ki, ami rajtunk tartja a figyelmet, Robert.
- Világos? - Igen.
- Van ezzel gond? - Segíteni akarok.
Ha ezzel nem tudod eladni a felvételeidet,
akkor semmivel, Robert. Semmivel.
Megértetted? Aranyat csináltam.
- Érted? - Igen.
Olyan felfogást találtam ki, ami felér a valósággal.
Esküdtszék, vádirat, külföldi országok,
fegyverek, amiket levideóztál.
Mondd, hogy ez nem arany!
Pedig arany.
Fogom ezt az aranyat, és mint egy azték művész,
beleszövetem a leggyönyörűbb drágakövet.
Látnod kell.
És azzal gazdag leszel.
- Jó. - Vége a sztorinak.
Oké, Janice.
A lehető legjobban akartam dokumentálni Johnt.
Megy a videó?
Örültem, hogy végre tiszteli egy kicsit az igazságot.
Mi mást érhettem volna el?
Ennyi volt.
DOMINIKAI KÖZTÁRSASÁG
Megjöttünk.
Gratulálok!
Köszönöm.
Remélem, maradhatunk.
Én is. Szerintem szép hely.
Imádom a hegyeket.
John kiszáll a hajóból,
kapaszkodik, nézelődik, és az oldalán
ott lóg a fegyvere.
- John! - Igen?
Fegyver van nálad. Mielőtt leszállsz. Aha.
Erre odajöttek az őrök, a haditengerészet.
Odajöttek hozzánk.
Akar mondani valamit…
Mindenkinek akar mondani valamit.
Állj! Nincs videó!
Nem! Elnézést!
Elkezdték átkutatni a hajót.
Mindent átnéztek.
A pénzemhez semmi közük.
Szólnak, hogy szálljunk le a hajóról.
Őrizetbe vettek a dominikai hatóságok.
Illegális fegyverimporttal vádolnak.
Börtönbe vittek minket.
Gyerünk!
Jól vagy?
Milyen érzés itt lenni?
- A véleményem? - Aha.
- Szedhetsz ibuprofént? - Máshol se jobb.
Videókat és képeket csináltunk egy börtönben.
Elég vicces volt.
Egyszer azt mondta: „Bárkit meg tudok öletni a világon, Alex.”
„Csak fel kell emelnem a telefont.”
És tudják, mit? Hittem neki.
Tényleg.
Befolyásolta az embereket.
A legzseniálisabb, legmanipulatívabb ember, akivel valaha találkoztam.
A narratívát is kontrollálni akarta.
Nagyon jól csinálta.
Ez volt a fordulópont,
elkezdtem mindent megkérdőjelezni.
Nem tudom, mi volt Greg Faull-lal. Nem tudom, mi volt a billentyűnaplózással.
Vagy az apjával.
Csak annyit tudok, amit íróként hallottam a köreiben.
Nem lehet tudni, hogy mi tény és mi nem.
A fenébe, nagyon nehéz kiszabadulni a foglyul ejtők karmai közül!
Elengedtek minket.
John a brit útlevelét használta, hogy Európába toloncolják vissza.
Biztonságiakként felvett pár csecsent
és törököt.
Spanyolországba ment.
McAfee-t letartóztatták Spanyolországban,
és az Államokba való kiadatásra vár adócsalásért.
Az Értékpapír-bizottság
azzal vádolja, hogy 23 millió dollárt keresett
hét kriptovalutával való kereskedelemmel.
MCAFEE-T ADÓCSALÁSSAL ÉS BENNFENTES KERESKEDELEMMEL VÁDOLJÁK
AKÁR 30 ÉVRE IS ELÍTÉLHETIK
Én személyesen kifizettem
több tízmillió dollárnyi adót az Államokban.
A cégem pedig több milliárd dollárt.
Ha kiadnak az Amerikai Egyesült Államoknak,
nagyon valószínű, hogy életem végéig
rács mögött leszek.
2021. JÚNIUS 23.
John McAfee-t, a vírusirtó szoftver fejlesztőjét holtan találták
egy barcelonai börtönben.
Pár órával korábban
a bíróság beleegyezett McAfee Amerikába való kiadatásába,
ahol adócsalással vádolják.
Johnnak nem volt öngyilkossági hajlama.
Pár órával azelőtt beszéltem vele, hogy holtan találták.
Utoljára azt mondta nekem:
„Szeretlek. Este hívlak.”
Egy öngyilkosságra hajlamos ember nem mond ilyet.
És ha nem ilyen egyszerű?
McAfee halálának körülményei annyira bűzlenek,
hogy még a borz is tiszteleg.
Évekig mondogatta, hogy vadásznak rá,
és hogy a vádakat politikai céllal emelték ellene.
A Jeffrey Epsteinnel történt dolgok után
tényleg meglepető lenne, hogy McAfee nem öngyilkos lett?
Apropó, kinyírás. A tetkója…
Folyton azt mondta, hogy ha egy börtönben hal meg,
- az nem öngyilkosság lesz. - Igen.
KINYÍRVA
Nem tudom, mit higgyek.
Bocs, barátom, de nincs öngyilkossági hajlamom, oké?
Ha meghalok, az nem önszántamból fog történni.
John volt a vírus.
Tönkretett életeket? Igen.
De én jóságot is láttam Johnban.
A dolgokat, amikkel másokon segített.
Meg akartam írni a történetét.
Teljesen a megszállottja lettem.
A terv, hogy holnap is élni fogok, és levegőt fogok kapni…
Lehet, hogy gyilkolt, de imádom a jó történeteket.
Mint mindenki.
Mehet?
Még nem, várj!
Oké. Mehet?
Igen.
Üdv, emberek! John McAfee vagyok.
Elveszítettem egy barátomat.
Nagyon sokáig forgattam vele.
Még jó, hogy fejet hajtok előtte.
Házasítatlan malátawhisky.
Így kicsit elviselhetőbb…
veled lenni.
Jól van.
Ha ezt valaki visszanézi,
tudni fogja, hogy nem rossz szándékkal mondtam.
Tudom.
MCAFEE SOSEM BIZONYÍTOTTA,
HOGY BELIZE KORMÁNYA VAGY A SINALOA DROGKARTELL
MEG AKARTA ÖLNI.
A MCAFEE NEVÉT VISELŐ VÁLLALAT MA 14 MILLIÁRD DOLLÁRT ÉR.
GREGORY FAULL ÜGYÉT MÉG MINDIG NEM OLDOTTÁK MEG.
MCAFEE HALÁLÁNAK KÖRÜLMÉNYEIT MÉG MINDIG VITATJÁK.
Mikor beszéltél utoljára Johnnal?
Nem tudom, hogy mondhatom-e.
Két hete, a halála után
felhívott valaki Texasból.
„Én vagyok, John. Lefizettem pár embert, hogy eljátsszák a halálomat.”
„A világon csak hárman tudják,
hogy még élek.”
Aztán azt mondta, szökjek el vele.
A feliratot fordította: Kohl Réka