Downloaded from YTS.MX
Klar?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mine avgjørelser
var de avgjørelsene ethvert gjennomsnittsmenneske ville ta.
Samme som du hadde gjort i samme situasjon.
Hei sann, jeg er John McAfee.
Grunnlegger av McAfee antivirus-selskap.
Siden jeg forlot selskapet,
har jeg blitt en del av noe større og bedre.
Du har nok hørt om McAfee Antivirus.
Grunnleggeren av det selskapet gikk under jorden sist måned.
John McAfee er ettersøkt.
Politiet ønsker å avhøre ham om drapet på naboen hans.
På et tidspunkt var han verdt hundre millioner.
Silicon Valleys tidligere gullgutt
gjemmer seg nå et sted i Mellom-Amerika.
Planen var å filme denne mannen på flukt.
Vi må dra.
-Pass. Faen, jeg har ikke mitt. -Jeg har mitt.
Jeg ante ikke hvor langt det kunne gå.
Ok, stopp.
Du glemte å skru på kameraet. Du kødder.
-Gjør ikke det. -Nei.
Nei.
EN DOKUMENTAR FRA NETFLIX
De vil fengsle meg og si at jeg kan flykte,
noe jeg åpenbart kan.
Jeg er spesialist på flukt.
Dette blir ikke en film om sex og vold,
selv om det kan være noe i den.
Det er en menneskelig historie.
Kan jeg bestille sushi?
Jeg har tilfeldigvis levd den på en ekstremt intens måte.
Hva i helvete?
Du skjøt opp i lufta og sa: "Jeg skal drepe drittsekken."
Vi gjør alle feil.
Så er McAfee en vellykket entreprenør som ble gal
og drepte naboen?
Eller er han Amerikas potensielle frelser?
John McAfee, presidentkandidat.
Jeg hater å fremme alkohol, narkotika, vold og galskap til noen.
Hva faen foregår her?
Men det har alltid funket for meg.
John hadde informasjon om alle.
Du kan ikke være paranoid hvis folk er etter deg.
Jeg var en del av det en gang.
Kartellet prøver å drepe ham.
Si at det ikke er verdt å fortelle historien.
James Bond møter Scarface, med litt Indiana Jones.
Skål for deg.
Det er undertittelen.
Dette er en farlig mann.
MELLOM-AMERIKA
Belize er et sted alle elsker.
To timer med fly fra Miami.
Du kan komme hit og se mayatempler,
forlatte øyer hvor det fins bare ett tre.
Du kan dykke med hvalhaier.
Hvis man planlegger å bo og leve livet,
har mange mennesker kommet og skaffet seg et nytt liv.
Men sannheten er at myndighetene ikke gjør grundige nok sjekker
om hvilke type mennesker de tillater å flytte til dette landet.
Det er det beste stedet for mange
som prøver å flykte fra noe i Nord-Amerika, for eksempel.
Mange rømmer til Belize.
ANTI-VIRUS-PIONÉR
Jeg har akkurat bosatt meg i Belize,
og jeg er veldig takknemlig for at landet Belize lar meg
bo her permanent.
Alle kjente John McAfee.
Man kunne alltid se ham kjørende rundt på øya med hundene sine.
En dag skjedde det noe med naboen hans.
Jeg var den første journalisten der.
Sjøen og solen er grunnene til at
turister kommer til øya San Pedro i Ambergris Caye.
Men stemningen virker påvirket
av tragedien som skjedde i helgen.
Bak meg, blant de idylliske kokospalmene,
i det hjemmet, ble Gregory Faull, en 52-årig Florida-mann,
skutt én gang i bakhodet.
Da jeg kom dit, var det ingen tegn på innbrudd.
Politiet sa at ingenting var ødelagt for å komme inn.
Så han må ha sluppet noen inn.
Før han ble drept,
klagde Faull på naboen til myndighetene,
sikkerhetsprogramvare-pioner John McAfee.
Du har kanskje hørt om McAfee Antivirus-program.
Grunnleggeren av det selskapet, John McAfee, har gått under jorden,
og politiet ønsker å avhøre ham.
Politiet slo til mot Mr. McAfees herregård på Ambergris Caye sent søndag
for å avhøre ham om drapet,
men Mr. McAfee var ikke å finne.
Han sa han hadde gått i dekning,
for politiet ville drepe ham om de fant ham.
Det hele virker vanskelig å tro,
men det er så sykt at det nesten må være sant.
Om jeg tror han var involvert i Gregory Faulls død?
Det er helt klart høyst sannsynlig.
Er vi klare? Ok.
DESEMBER 2012
Vi er på Miami internasjonale flyplass.
Klokken er 07.30.
Vi er klare til å komme i gang med John McAfee.
Jeg blir oppringt. Du får verdens største nyhetssak rett i fanget.
-John McAfee… -McAfee…
John McAfee.
Det er den perfekte saken, og vil skal følge den til endes,
og det er et historisk øyeblikk.
Og jeg er spent på hva denne mannen vil vise oss.
Jeg tenkte
at dette blir gøy. Og gikk på flyet med Robert.
Hva var planen?
Vi hadde ingen plan.
KAMERAMANN
Jeg vet ikke…
Planen var bare å filme denne mannen på flukt.
Kom igjen.
Glad i deg, mor.
Min jobb var å styre lyd, redigere og filme.
Og Rocco skulle prate med John.
MAGNAT PÅ FLUKT SNAKKER MED CNN
Vi ankommer flyplassen i morgen.
Jeg skal ha et blått skjerf rundt halsen.
Det vil komme mange taxier og si:
"Vil du ha skyss?"
Til slutt vil noen komme og si: "Beklager jeg er sen."
Og den bilen tar vi.
Jeg visste det var en stor sak.
VICE var på saken.
Jeg drar med sjefsredaktøren. Vi ville ha scoopet.
I morgen svømmer jeg med haier.
Vet ikke om jeg vil kalle John McAfee en hai,
kanskje en piggrokke, for han bare flyter rundt.
Han har den jævla halen.
Han stikker deg med den hvis han vil, men…
Faen, hvor skal vi?
Man har sett navnet hans på dette antivirusprogrammet de siste 20 årene.
Intel kjøpte selskapet hans for sju milliarder dollar.
Han ble ansatt som programmerer ved NASA Institute of Space Studies.
Han jobbet på Apollo-prosjektet.
Et lite steg for et menneske…
Det var som om denne mannen var motvekten
til Bill Gates eller Steve Jobs.
Han går fra antivirus-mogul til yoga og meditasjon.
RELASJONSYOGA MED JOHN MCAFEE
Og jeg bare drikker og filmer,
og idiotiske ting, røyking forbudt-skilt, drikken.
Klart jeg var ekstremt naiv, jeg visste ikke hvor langt det kunne gå.
Hvem vet hva roter oss inn i,
men hvordan kan vi si nei?
Virusskanning, kanskje narkotika, våpen.
-Så vi… -Høres ut som en film.
Det er en film. Vi lever i en film,
forhåpentligvis vil ingen dø.
Det er spennende.
Jeg kjøpte ikke nytt utstyr.
Ett av kameraene jeg filmet med
fikk jeg i en bar.
God kveld, mine damer og herrer, på vegne av…
Vi går gjennom tollen, ikke noe problem.
Vi står der, og en varebil stopper.
Der er John, og han sier: "Hopp inn." Og da var vi midt i det.
-Ok, hvordan går det? -Det går bra. Jeg er bare kameramann.
-Jeg snakker ikke med intervjuere. -Jeg gjør ikke intervju.
Jeg snakker med kamerafolk, dere har kamera.
-Ok. -Jeg tuller.
Sam er der, Johns kjæreste.
Han begynner å stappe blomster i munnen.
Hva er det for?
Roseblader.
Og han ber oss filme ham mens han er i forkledning,
later som han har hatt slag eller ikke kan snakke,
og gjør fakter som om han er funksjonshemmet.
Jeg syntes det var rart.
Var det ok? Funket det?
Kan du fortelle hvorfor du vil dokumentere denne delen av reisen?
Dramatisk, ikke sant?
Definitivt dramatisk.
Vi snakker om fare, eventyr, risiko, usikkerhet.
-Folk elsker sånt. -De gjør det.
Ok, så det vil fortelle min historie
hvis dere ikke redigerer så mye at det virker som jeg bare snakker tull.
Dette blir en lang dokumentar.
Akkurat, og jeg vet at om jeg snakker nok,
-kan dere fremstille meg som mye. -Redigere.
En helgen, djevelen, hva som helst.
Men innen vi er ferdige med dette, blir vi venner,
så kanskje dere vil få litt sympati for min sak.
Det må skje før klokken ett.
Livet mitt avhenger av dette, min venn, greit?
Johns plan var å flykte fra Belize til Guatemala.
Vi hørte nettopp fra en fyr som er tidligere politi.
Statsministeren har utlovet 150 000 $ i dusør hvis jeg blir skutt.
Hvis du blir skutt?
Ja, eller drept.
Han var livredd for å bli tatt av myndighetene.
Vi skal møte ham om en time.
Han sa myndighetene i Belize jaktet på ham
med spesialstyrker.
Og han ville komme seg vekk.
Her har du en mann med midlene til å komme seg ut av landet
når presset øker.
Han nevnte at han hacket mobilene til den beliziske regjeringen.
Det er sikkert mye galskap på gang der.
Kall det sannhet, kall det hemmeligheter.
McAfee er flink til å utpresse folk.
Dette er ikke barnelek med kusine Susie.
Vi dekker folk som gjør grove ting på en skala som
andre mennesker bare har mareritt om.
Og så gikk vi inn på hotellet vårt like ved grensen til Guatemala.
Et hotell i regnskogen.
Det var vakkert.
Herregud, det var magisk.
Hvordan lyset falt inn gjennom bladene, skogen.
Som små feer.
Og det var en ekte ro.
Men det var veldig tåkete. Og glatt.
Pokker ta. Faen.
Pokker, det var vondt som faen.
Faen.
John bare… Han stabber seg gjennom hotellet.
Jeg prøver å filme ham, og det er dugg på linsa,
det er luftfuktighet og greier.
Så det var ganske vanskelig.
Vi vil se Rio Dulce. Hvor langt er det?
Til min store forbauselse,
gjorde han det en hel kveld og en dag med hotellbetjeningen,
som ikke kjente ham,
og han er på alle TV-kanaler i landet på dette tidspunktet.
Aldri møtt ham. Aner ikke hvordan han ser ut.
BELIZES STATSMINISTER
Jeg vil ikke være ufin, men han virker ekstremt paranoid.
Jeg vil faktisk gå så langt som å si gal.
Så dag én er over.
Klokken er ti på kvelden. Det er 1. desember.
Vi kom oss trygt til den sørøstlige…
Nær den sørøstlige grensen av Belize.
-Vel… -Han er ikke en frisk mann.
Nei, jeg skjønner det.
Jeg vet hva som skjer.
Ja.
Du har klart deg gjennom november.
-Hele november. -Fantastisk.
I de tidlige intervjuene,
ville jeg virkelig grave rundt hendelsesforløpet
rundt drapet.
Jeg visste at den beste måten å få intervjuene på,
var å mase på McAfee om å sette seg ned.
Prøve å få ham til å sitte stille så lenge som mulig,
og minne ham på at han kan fengsles i morgen,
han kan være død i morgen.
Så hvis du ikke tar deg tid, hvem vet?
Føler du deg relativt trygg?
I teorien kan politiet komme inn,
det er ingen lås på dørene, kutte opp nettingen,
jeg tenkte de tankene i natt.
De ville det, og de tankene
hadde jeg også.
Føler jeg meg trygg?
Jeg føler meg ikke trygg, ikke siden jeg dro.
Hvordan går det an?
Jeg husket akkurat…
-Vi kan ikke snakke her. -Tom, beklager.
-Vi kan ikke snakke her. -Dere har ni minutter.
Men så skjer det noe…
Ok, ja.
…og så er vi på flukt igjen.
Men John er ikke her.
Dere har et lite tidsvindu her.
Jeg vet det. Vi må dra.
Jeg pakket så fort jeg kunne.
Greit.
Faen.
-Hva er det? -Ingenting.
Vi kan ikke ha en: "Faen."
-Nei, det går bra. -Pass?
-Pass. Faen. Jeg har ikke mitt. -Jeg har mitt pass.
-Jo, her er det. -Faen.
-Ikke si sånt. -Ok.
Og jeg fant kameraetuiet ditt.
Takk. Ok, vi er på.
Dere ble nesten etterlatt der.
-Akkurat nå? Hvorfor? -Ja, rett der.
Fordi jeg ba Thomas om å starte bilen og kjøre.
-Beklager. -Jeg mente vi måtte dra.
-Beklager. -Det går bra.
Jeg løp.
Vi er på det åpne havet på vei til Guatemala.
Han fortalte meg en gang at han hadde lett etter meg hele livet.
Jeg var 18 år da jeg møtte ham.
Jeg var ung og dum.
Samtidig syntes jeg han var sexy.
Hvordan føler du deg, Sam?
Du var syk i går, og du blir sjøsyk, men du virker ok.
Ja, det går bra.
Går det bra?
Er du glad for å være her?
Ja.
-Sjenert foran kamera. -Jeg er glad.
-Jeg er sjenert foran kamera. -Det er ok.
Vi skulle bo sammen,
og vi skulle adoptere et barn, for han hadde sterilisert seg,
og ha et normalt liv.
Da dette med naboen skjedde,
så ble alle planene våre knust.
Hans plan var å dra tilbake til Amerika.
Takk, kompis.
"Hvis du drar, blir jeg med deg."
"Jeg skal holde ut til siste slutt."
Da han kom seg ut av Belize, følte han stor lettelse.
Belize og Guatemala har en underliggende spenning,
og han ville på en måte bruke det.
Det er et stort kamera du har der.
Takk.
-Hvor er du fra? -Memphis i Tennessee.
Hva faen gjør dere her?
Du må gi meg et kjapt bilde her.
Ok. Vent litt. Ja.
Så vi kom nettopp i land i Livingston i Guatemala.
Det er en ganske interessant plass. Får mange blikk.
John er trygg.
Nå skal vi stemple inn hos immigrasjonen her.
Da vi kom til Guatemala,
hva skal vi gjøre her?
Ingen av disse tullingene John hadde med og de andre forsto.
Vi kom dit ulovlig,
for vi fikk ikke passene våre stemplet da vi forlot Belize.
Hvis man gjør sånt, så blir man tatt.
Og hvis du ikke har bevis på at du kom inn i landet lovlig,
blir du deportert tilbake til Belize.
Hadde jeg visst…
-Como? -Stemplet dere tidligere?
-Hva da? -Fra hvor?
Har han stemplet noe?
De kom fra Belize, og jeg tror de har et stempel fra…
Hvis de kom fra Punta Gorda, burde de ha stempel.
Hva kan vi gjøre?
-Jeg fikser det. -De kom fra den internasjonale flyplassen.
Nei, nei, nei.
-Nei? -Nei, nei.
Ok.
Jeg sa nei.
Tollbetjenten ble litt sur.
Han flagget passene våre.
Du blir fanget i et juridisk smutthull som har store konsekvenser.
Reise inn i et land ulovlig, reise ut av et land ulovlig.
Det kan gi fengselsstraff.
Jeg fortalte ham at min onkel bor her, han er advokat.
Han jobber for presidenten i Guatemala.
Jeg sa jeg kunne skaffe hans nummer
og se om han kan få passene våre stemplet.
Kanskje…
-Vi ringer ham og hører. -Vent.
Kanskje han kan få passet ditt stemplet
uten at de sier noe om deg.
Da tenker du: "Vent litt."
Har de hamburgere?
Din knapt lovlige kjæreste Sam,
hennes onkel er tidligere riksadvokat i Guatemala?
I et av de mest korrupte regimene landet har sett? Virkelig?
Da tok jeg et steg tilbake og tenkte:
"Hva faen er det som foregår her?"
John McAfee er ettersøkt.
Med jakten på McAfee i full gang. God morgen, Marla.
Silicon Valleys tidligere gullgutt
gjemmer seg nå et sted i Mellom-Amerika.
Jungelen, den er fantastisk. Det er et magisk rike.
Og den styres ikke av regler laget av mennesker.
Reglene som store deler av verden lever etter,
fungerer ikke der.
Rettferden her er darwinismens rettferd.
Når noen spør meg: "Tror du John drepte naboen sin?"
Mitt svar er: "Jeg vet ikke."
Hans side av saken er at de er etter ham
fordi han ikke betalte myndighetene.
De ville skade ham, bli kvitt ham.
Din svarte mobil har nummeret til onkelen min.
Men min svarte… Ok.
-Ja. Det er ham. Hallo. -Ok.
Ja.
Jeg heter John McAfee, og jeg er her med din niese Samantha.
Jeg ønsker å leie en limousin her i Fronteras
for å frakte oss til byen.
Tusen takk og vi ringer deg i morgen,
og jeg beklager forstyrrelsen, min venn.
Ok.
Takk. Ha det.
Hent bagene, vi overnatter.
-Fikk du bildene? -Ja.
For å få passene våre stemplet,
må vi reise seks timer til Guatemala City,
som er i den sentrale delen, som er jævlig dårlige nyheter.
Vi skal møte Sams onkel, som visstnok er en mektig person,
og hvis vi kommer oss dit,
og til hennes onkel,
tror jeg vi er trygge, spesielt John.
Så må jeg finne ut hvordan jeg drar.
Neste morgen sto vi opp og filmet litt.
Greit, vi er på.
Jeg tror Sams onkel er smart nok og har nok kontakter
til å få oss trygt til ham, og deretter er vi fri.
Okay, stopp.
Du glemte å slå på kameraet.
Begynn på nytt.
-Faen. -Fra klappet?
Vi er i Fronteras i Guatemala, etter turen fra Belize.
Han gjør et veldig bra intervju, to kameraer.
Da vi var ferdige med "nikke-bildene"
og kuttene til reaksjonene,
som hoderisting, nærbilder og sånn.
Virkelig?
Etter det var vi enige om å ta et bilde.
Vi skal skrive noe kjapt for VICE-bloggen.
VI ER MED JOHN MCAFEE NÅ, TAPERE
Det var helt: "Faen ta dere, jeg har enerett."
"Alt. Sug meg…" Ja.
"Jeg har enerett, sug meg."
"Vi er VICE. Vi er her for å bli."
Så fort bildet ble lagt ut, begynte mobilene å ringe.
Jeg sendte e-post til Jonathan og PR-folkene våre og sa:
"Ta skjermbilde av det så geodataene ikke kan brukes."
Vi jobber for et jævla digitalt mediaselskap,
men de skjønner ikke det.
Brukte store bokstaver.
Og de postet bildet likevel.
Metadata gir filen autentisiteten.
Men en del av de metadataene er geografiske plasseringer.
Geodataene var på bildet.
Og de ga våre GPS-koordinater.
Det er mange som sier:
"Du vil kanskje takke VICE Magazine for at de inkluderer GPS-dataen
i bildet de la ut. Ups."
"Hold katastrofen gående. Fint for deg."
Det er en flystripe tre kilometer nordøst for den plasseringen.
Rett der.
Det er en dusør.
Det er nok penger til at de vil gå langt for å finne meg.
Det kommer en grei person,
det kommer noen uvennlige.
Hvis den vennlige kommer hit først, får vi en fin dag.
Ellers blir det en veldig dårlig dag. Sånn er det bare.
Hva vil "dårlig dag" bety?
Jeg vet ikke. Jeg har ti fingre,
kanskje jeg har færre innen dagen er omme.
…ta skjermbilde av bildet…
Det var ikke normalt.
-Ser ikke meksikansk ut. -Det funker.
Funker det? Jeg kan klippe det.
Det er utrolig. Galskap. Navnet mitt står på bildet.
Bytt navn.
Ok, her er det syke.
Dere er også kjørt. Dere forstår det hvis dere blir tatt?
Hvis dere blir arrestert med meg,
er det en sjanse for at dere blir mishandlet.
Vi trodde begge vi var kjørt.
Faen.
Sam har hatt kontakt med onkelen sin,
og han sier: "Hva dere enn gjør,
dra til Guatemala City så fort som mulig."
"Vi sender en sjåfør. Han er på vei."
Onkelen sa det enkelt: "Gå og pakk."
Ikke noe mer. Han ringer oss. Ok?
Hvis dere ikke er klare denne gangen, drar jeg fra dere, ok?
Er bagene pakket? Er du klar til å fly?
Dere er ikke like gøyale som før.
Kanskje jeg dumper dere hvis dere ikke blir mer gøyale.
Ja da.
Folk sier jeg minner dem om Jokeren.
Jokeren er kanskje den beste beskrivelsen av meg.
Hvem var Jokeren?
Den kødden brydde seg ikke, gjorde han?
Tror du jeg bryr meg?
Nei, folkens, det gjør jeg ikke.
Til helvete med det.
Måten han fremstilte seg på til andre var som en ubeseiret person
som du ikke kan røre.
Og at hele verden dreier seg om ham.
Han blir fort sint.
En dag var vi på soverommet,
og han ville… Du vet.
Og jeg sa: "Nei, jeg har ikke lyst."
Da begynte han å banne til meg og jeg ble så sint.
Jeg ble så sint at jeg tok pistolen hans.
Jeg sa: "Jeg dreper deg, for jeg er lei av deg."
Men jeg trakk aldri av.
Ja, jeg ble så sint.
Han sier: "Sam, ro deg ned. Gi meg pistolen."
Så vi hadde noen intense øyeblikk.
John sier det er folk som vil drepe ham.
Og vi er på Four Seasons eller et annet dyrt hotell.
Veldig fint.
Fortalte du mannen i morges at du er på flukt?
-Gjorde han det? -Melk?
Takk.
Han sjekket inn med falskt navn på hotellet.
Men han trengte hennes onkel, tidligere riksadvokat.
Jeg skal møte ham ute, ok?
-Er han ute? -Ja.
Ok.
Og det er John.
Jeg trenger en advokat.
Og Sam sier at du er en bra advokat.
Så derfor kom vi til deg.
Jeg vil gjerne hyre deg til å representere meg.
Ok.
Vet du hvem jeg er?
Nei.
Virkelig?
-Det er han som lagde antivirus. -Ok.
Fortell. Han forstår engelsk.
Jeg er mannen fra Belize som politiet ønsker å avhøre.
Hvorfor?
Fordi en av mine naboer ble… Det er en lang historie.
Og Samantha kan forklare… Vi kom hit sammen.
Mannen vil filme meg også…
John gir ham passene våre
i tro om at vi skal få utreisestempel
så vi kan dra.
Jeg har vært med Samantha i et og et halvt år.
Hun er en fantastisk ung dame.
Jeg elsker henne høyt, og vi skal gifte oss.
Så dessverre vil du få en mulig kriminell i familien nå.
Jeg beklager det, og jeg skal gjøre mitt beste
for å gjøre opp for det.
Ok.
Vi skal opp til…
John er nervøs.
Han føler seg som et lett bytte.
Jeg går og stiller meg ute.
Og han endrer planen.
Det bestemmes at John skal holde pressekonferanse,
og at han skal opplyse om at
han søker asyl i Guatemala for rettsforfølgelse.
Han kjempet for livet.
Vi er der for å beskytte ham.
Han vet det.
Sjansen for at han skal bli drept med et filmcrew ved sin side
er minimale.
Under pressens dekke.
Og han vil kanskje få ut sin side av historien.
Eller så vil han leke med media.
Jeg skal dokumentere det
og jeg må bli med på det du gjør.
-Ellers stikker jeg. -Det stemmer.
Han trenger oss. Og vi trenger ham.
Vi trenger innhold. Og han leverer ganske mye.
Jeg trodde alle internettmogulene hadde garderober på 100 kvadratmeter.
Ikke jeg.
Ikke film dette.
Den beste delen.
Jeg vil frigjøre alle mine bånd,
alle mine videoer, all min dokumentasjon som viser korrupsjonen i politiet.
Det er alt jeg vil si om det.
Hva skjer?
Du har en hel skare med fotografer.
Jeg sa det, se, jeg sa det, vær forberedt.
-Følg meg. -Jeg vil ikke miste… Bare hold meg.
-Ok. -Ok?
-Har du sett dette før? -Nei, aldri.
Dette er mitt liv i Amerika, kjære.
Du ser at jeg er ganske komfortabel med det.
Unnskyld meg.
Jeg føler meg som musiker og alle vil ha autografen min.
Jeg forstår.
Går det bra? Ok.
Millionær og programvareselskap-gründer John McAfee har endelig dukket opp
etter uker på rømmen.
Han er politisk forfulgt av beliziske myndigheter.
De har iverksatt en politisk forfølgelse av ham
og han må sikre sin integritet og sitt liv
ved å krysse grensen til Guatemala for å søke asyl.
-Hva slags bevis? -Dokumenter.
-Trusler fra Belize? -Ja.
Nå har han dukket opp i Guatemala City og ber om politisk asyl.
Han forlot Belize for å unnslippe heksejakten.
Jeg måtte dra, men historien må ut.
Jeg har dokumentasjon som beviser
den intense korrupsjonen på alle nivå i den beliziske regjering.
Nå som jeg er på et trygt sted, kan jeg snakke fritt.
Jeg vil snakke på min blogg WhoIsMcAfee.com fra og med i kveld,
og avsløre sannheten om Belize, tusen takk.
Takk, og på torsdag, på et tidspunkt,
vil jeg gledelig svare på spørsmål fra dere.
Og til journalistene,
dere er mer høflige enn amerikanske journalister.
Takk.
Bare hyggelig. Ha det.
Bra. Ok, ok.
-Har vi nøklene? -Nei, du må signere kredittkortet.
-Kredittkortet ditt. -Kredittkort?
Hva er det?
-Ringen, se ringen. -Få se.
Liker du den?
Fin.
Robert og jeg gikk for å ta en drink, og bare få en oversikt…
Vi hadde ikke tatt oss et sekund
til å bare tenke: "Hva har vi?"
Og da jeg kom ut, så jeg John,
og han sa: "Hent kameraet, jeg blir arrestert."
-Hva skjedde? -Ta frem kameraet.
Han sier at det går bra om du har passet ditt.
Advokaten min har passet.
Ja, onkelen min har passet hans.
Nei.
-Om han har det, er det ikke noe problem? -Nei.
Skal jeg be ham komme med passene?
-Nei, onkel. -Ikke.
-Han vet hva han gjør. -Ok.
Jeg trenger en sigarett. Kan du filme disse herrene her?
Hva skjer?
De prøver å arrestere meg.
Denne mannen har trakassert meg…
Hva sa han til deg?
Han anholdt meg.
Jeg prøvde å få en sigarett. Kan jeg få en sigarett?
Sørg for å få bilder av dem.
Kan vi ikke ta det inne… Inne på hotellet?
-Beklager? -Kan vi ikke ta dette på hotellet?
Sørg for å få bilde av ham.
Siden han er ulovlig i landet.
Han er amerikansk, hvordan kan du ta ham med?
Og den mannen der.
-Hva er forskjellen? -Utlendinger…
-Kommer onkelen din? -Ja, han kommer.
Han kommer.
Ting vil endre seg når han kommer.
Onkel kommer. Du vil se, de vil gå vekk.
Jeg gleder meg til å ta av skoene, for det blir helt Hollywood.
Den føderale hæren.
Det er den føderale hæren.
Føderale hæren.
-Vi kødder ikke med Federales. -Fra det føderale distriktet.
Folk med maskinpistoler,
og ut fra ingensteds, tilsvarende FBI.
Vi har Interpol, det står en fyr med DEA-jakke eller noe.
Da ble ting merkelig.
Blås her.
…men dette er ikke rett tid.
Vi filmer og han spiller fløyte.
Det var sykt, for det var…
Det virket ikke som noen der
var villige til å roe ned situasjonen.
Vi ringte Sams onkel,
som sa: "Jeg forstår ikke."
"Jeg vet ikke. Jeg vet ingenting."
Liksom, du er…
Du er omtrent landets øverste advokat, finn svar.
Vi følger bare ordre fra våre sjefer.
Jeg vet det.
Saken er, som jeg sa, denne situasjonen vi har…
Jeg blir med deg.
Veldig bra. Ok. Og en til før vi drar.
Hva skal vi gjøre?
Ikke vær redd.
Hvor vil du jeg skal dra?
Vi skal snakke med viseministeren.
Ok?
Telésforo?
Hvor tar de deg, John?
Vil de drepe ham?
John, hvor skal du?
I fengsel.
Når kommer du ut?
Vil de drepe ham?
"John, hvor skal du?"
"I fengsel."
Det var et bra sitat, jeg elsket det.
Men det var…
Det var sykt, for vi visste ikke om vi var de neste.
"Jeg skal få en massasje. Vi skal i fengsel."
"Jeg må sove på gulvet en stund,
så jeg kan like gjerne, du vet…" Bare få… Gi faen.
Og mobilen ringer. "Jeg gidder ikke svare."
"Jeg får meg en massasje, herregud."
Mobilen fortsetter å ringe.
Ringer i sikkert ett minutt,
så jeg svarer, og det er Rocco: "De har stjålet alt."
Alt på rommet mitt er borte.
Alt. PC, klær, alt.
Jeg så på kameraene.
Sikkerhetsvakter gikk ned gangen til rommet mitt,
inn på rommet, og kom ut med mine eiendeler.
Jeg tror rommene våre er avlyttet.
Jeg tror mobilen er avlyttet,
internettet har vært rart, e-posten min har vært rar.
Det er raringer i lobbyen som ser på oss hele tiden.
Vi vet ikke hvor dypt dette går, hvor stygt kan dette bli?
Kollegaer sier at Utenriksdepartementet er involvert.
Jeg vet ikke hvem jeg skal tro.
Hva skjer her, Rocco?
Vi prøver å komme oss ut av dette landet.
Vi vet ikke Johns status.
Men kan vi ikke bare spasere til ambassaden?
Jeg er redd de vil plukke oss opp så fort vi går ut.
De sitter der ute.
Hvem? Hvem sitter der ute?
De jævla Federales.
Hør her, Federales er rett utenfor.
Ja.
I går kveld gikk John ut og de omringet ham.
De kommer til å gjøre det samme med oss, og vi er kjørt.
-Kan de ikke komme inn på hotellet? -Nei.
-De kan ikke komme inn på hotellet? -Vi er trygge her.
Føler du deg som en fugl i et bur?
Kanskje vi skal dra en…
…McAfee og ta på forkledning.
Ja, gå ut som om vi har hatt slag.
De ville sikkert trodd på det.
Vi kan sikkert lure dem.
I beste fall
blir McAfee sittende fast i en limbo om deportering
i minst et par uker, kanskje lenger.
Og det vi ikke forventet var at…
Silicon Valley-entrepenør John McAfee, her bak i en ambulanse
etter mistanke om hjerteinfarkt.
Utrolige scener.
Kameraene forfølger McAfee gjennom Guatemala City i jakt på saken,
helt inn på akuttmottaket.
Jeg må få behandle pasienten!
Vi gikk glipp av at han hadde hjerteinfarkt.
Det gjør at han flyttes på sykehuset
og setter ham i en posisjon hvor
han kan bruke magi eller bestikkelser
på noen i Guatemala som bare:
"Jeg tror McAfee bør slippes ut og sendes tilbake til Amerika.
Det høres lurt ut."
John McAfee spilte alle kortene han kunne for å komme seg tilbake til USA,
og gjett om han spilte mange kort.
Så fort han landet i Miami,
tok han en taxi til det verdenskjente nirvanaet av uteliv, South Beach,
der han sjekket inn på et hotell i art deco-stil på Ocean Drive.
Jeg er trøtt. Jeg er utslitt.
Arbeidsgiveren skrudde igjen kranen.
VICE satte på bremsene.
Så jeg talte dagene: "Hvor mye tjente jeg?"
Regner ut hvor mye jeg skal fakturere dem.
Kan du stille spørsmålet vårt?
Den siste kvelden vår der,
tenkte vi at det var siste mulighet til å spørre ham.
På drapskvelden,
hva er hans erindring av hva som skjedde den kvelden?
-Hallo? -Hei, John.
-Ja, hvordan går det? -Det er Rocco. Bra.
Jeg ville spørre deg om noe.
Jeff sender meg e-poster og vil…
Vent, hvem er Jeff?
Naboen din.
Han sa at kvelden drapet skjedde…
Du… Beklager. Ikke da drapet skjedde,
den kvelden hundene ble forgiftet,
at du skjøt med våpen i luften,
og sa: "Jeg skal drepe den jævelen."
Det var det han sa, ordrett.
Og han vet dette helt sikkert, hav tenker du om det?
Han la på.
En del av meg trodde at:
"Ja, jeg skal ha et ekte liv med ham."
Det var derfor jeg sto ved hans side
og gikk gjennom alt det vi gjorde sammen.
Man tenker at de som elsker deg ikke vil såre deg.
Og med ham var det meste løgner og falskt håp.
Skjønner du? Jeg bryr meg fortsatt om ham fordi…
Han var en stor del av livet mitt.
Tanken slo meg aldri at de ikke ville publisere saken.
Jeg ble ferdig. La den frem.
Bokstavelig talt en dag før trykkingen: "Vi publiserer ikke saken."
Det var noe jævla piss.
Ikke bare ble jeg gjort til latter,
for de nektet å publisere arbeidet mitt etter at de fikk meg til å gjøre det.
Men i tillegg…
Jeg hadde ikke noe svar til folk.
Jeg hadde advokaten til Gregory Faulls foreldre
som ringte: "Hvor er saken? Du har blod på hendene."
"Du har hjulpet en morder å rømme."
Det har vært litt av en reise. Elsker det.
Det var…
Det en av de morsomste tidene i min karriere.
Så jeg elsker filmen.
Jeg skal lage mer kaffe.
Ja, jeg kommer tilbake.
FEM ÅR SENERE
Jeg har alltid elsket en god historie.
Har du en fascinerende historie, vil jeg høre den.
Jeg heter Alex Cody Foster og jeg er skyggeforfatter.
Vi er de som er i bakgrunnen
som skriver bøker for berømte, politikere, rockestjerner.
Alle som er så opptatte
eller ikke har talent til å skrive selv.
Det gjør jeg.
Klokken var åtte om morgenen,
og jeg er død før kaffen min, som de fleste.
Så jeg var veldig sugen på en kopp, men så får jeg en telefon.
"Hallo, Alex, dette er John McAfee."
Jeg bare…
"Hallo." Så sa han:
"Jimmy har fortalt mye om deg,
og vi vil gjerne fly deg hit.
Jeg vil treffe deg."
Jeg sa: "Greit. Vi sees på mandag."
Så la han på.
Og jeg tenkte: "Hva faen skjedde nå?"
Etter han flyktet fra Guatemala i 2012,
ble John mye mer berømt enn han hadde vært.
John McAfee, cybersikkerhetsekspert,
grunnlegger og utvikler av det berømte McAfee Antivirus-programmet.
Og nå mulig presidentkandidat for Libertarianerpartiet i 2016.
Nitti prosent av Amerikas befolkning ville dø i en cyberkrig med Kina,
og hvem av dagens kandidater kan løse dette problemet?
Du dro til Belize.
Du var en person av interesse i drapet på en nabo.
Du er teknisk sett på flukt,
selv om de ikke virker interesserte i å ta deg.
På den tiden jaktet Greg Faulls familie på John
i domstolene,
med et krav på 25 millioner dollar for å ha forvoldt død.
Kanskje var han involvert i som skjedde med Greg Faull.
Kanskje det er mer ved denne historien.
Jeg ville ha historien, jeg ville ha sannheten. Ja.
Ja. Coin bro
John nøt sin nyvunnede kjendisstatus.
Hei, John, hvordan får jeg denne jævla antivirusen av PC-en min?
Hva vet du om gata?
Hva vet du om Belize?
Hva vet du om å fake et hjerteinfarkt
Bare for å lure politiet?
Jeg ankom sent.
De viste meg rommet.
Sakte forsvant all lyd og folk gikk tilbake til rommene sine.
Til slutt var det bare meg, alene i stuen.
Jeg hørte at en dør ble åpnet i den andre enden av huset.
Og instinktivt visste jeg at det var John.
Han så meg, og han gjorde sånn.
Han gikk i en badekåpe.
Han pekte på meg og sa: "Du må være forfatteren."
Jeg sa: "Du må være John."
Han sa: "Ja, det er jeg." Han sa: "Hva drikker du?"
Jeg sa: "Jeg drikker en 12-års Glenfiddich eller noe."
Han sa: "Å."
Jeg sa: "Vil du ha?"
Han sa: "Ja, gjerne."
Han satte seg ned.
Jeg spurte ham om Belize.
Han var veldig samarbeidsvillig, fortalte alt.
Han fortalte ting som ikke var offentlig kjent.
Folk tror de vet hva som skjedde.
John gikk ti skritt lenger enn det folk tror.
Han avlyttet folk, han brukte tastetrykk-programvare.
I slutten av mai
var jeg tilkoblet alle PC-ene i regjeringen.
Jeg er på kontoret ditt. Jeg hører alt du sier.
De forventet ikke… De glemte hvem jeg var.
Jeg kan komme meg inn i PC-en din og kødde med deg.
Og det gjorde jeg.
I California har datasikkerhetsekspert John McAfee
samlet informasjon fra hele verden om ødeleggelser
som skyldes Michelangelo-dataviruset.
Vi vil nå se at dette viruset vil muteres av enda flere hackere.
Det har skjedd med alle virusvarianter vi har funnet.
John fortalte at han hadde utviklet en software
som lot ham spionere på alle i verden.
I BEGYNNELSEN SKAPTE GUD HIMMELEN OG JORDEN.
På CIA, FBI, KGB, NSA,
tilmed Det hvite hus.
Alle.
John hadde tilgang til informasjon om praktisk talt alle i verden.
Jeg leser Hillary Clintons navn i materialet.
Hun dukker opp.
Jeg kan ikke si noe.
Greit nok.
Kan ikke si noe.
Jeg ble fortalt
at sterke krefter prøvde å felle John
og prøvde å få ham arrestert.
Ikke for drapet på Greg Faull,
men på grunn av all informasjonen han satt på.
Ingen vet det bortsett fra meg, for jeg lyttet.
…hundrevis av millioner av dollar i året i amerikanske og sveitsiske banker,
og ikke bare det, en brutal gangster
som datet… Og søsteren hans var statsansatt.
Jeg var nå en alvorlig trussel.
Det var da de bestemte at jeg måtte ties.
Han mente det var en hel konspirasjon mot ham.
Kartellet var etter John, ifølge John.
Jeg bærer våpen, for jeg er sikker på
at Sinaloa-kartellet prøver å drepe meg.
Verdens største kartell. Den mektigste organisasjonen på planeten.
Når jeg har sex, har jeg sex med en pistol i hånden.
Når jeg dusjer, dusjer jeg med en pistol i hånden.
Fordi jeg har all dataene.
Jeg avlyttet PC-ene til alle regjeringsmedlemmene…
-Jeg skrur av denne. -Hvorfor?
Spesiell forespørsel.
I denne filmen, kan du…
Jeg snakker om kartellet,
og jeg snakker om Clinton-familien og sånt.
Kan du få frem at jeg ikke påstår at dette
er fakta, kanskje, slik at jeg ikke blir drept?
Én ting er sikkert, man kødder ikke med kartellet.
FARE INGEN ADGANG
Etter jeg sluttet å filme John, sa jeg opp jobben.
Jeg ville roe ned.
Jeg er noen-og-femti.
Jeg er en bondeknøl.
Jeg ville ha en liten jolle med påhengsmotor og en gård.
Jeg trodde det var over.
Og i januar tvitret han at IRS var etter ham.
Jeg har ikke betalt skatt på ti år.
Jeg vil aldri betale skatt igjen.
Det burde heller ikke du, eller noen andre i Amerika.
Om jeg så må flykte for alltid, vil de ikke få et øre fra meg.
Han har ikke sagt noe enda.
Det er en lang historie som du ikke vil tro.
Det er alle historiers mor, Robert.
Helt seriøst, du vil ikke tro det.
Hacket det beliziske militæret,
ga dem PC-er med tastetrykk-programvare,
så jeg vet ikke noe om hvorfor han flykter.
Men det er åpenbart nok til at du beveget deg raskt.
Og da sa jeg: "Skal vi fortsette?"
"Du er på flukt igjen. Jeg er her."
Og han bare: "Ok, kom an."
JANUAR 2019
Advokaten vår sa, etter å ha gått gjennom alt,
at jeg blir forfulgt av myndighetene, ulovlig.
Og at jeg burde anmelde.
Vi skal ikke det. Det er ikke min stil.
Min stil er å forsvinne,
komme til et trygt sted hvor jeg har tilgang til internett,
og knuse motstanderen min.
Men jeg har ikke råd til å lande i et territorium
som kan utlevere meg på vegne av USA.
Vi må tenke på det.
De vil fengsle meg og si at jeg vil flykte,
noe jeg åpenbart kan.
Jeg er spesialist på å flykte.
Nå skal du starte et nytt kapittel.
Ja visst.
Hvem vet hva dette kapitlet vil bringe?
Når du har slike summer på kontoen.
De hadde nok penger.
1,2 millioner dollar. Stemmer det?
-Ja. -Tusen takk.
-Ingen årsak. -Ha det.
Nå har vi penger å leve av.
-Vi må vekk herfra fort. -Ja.
Trenger du denne nå?
Ja, jeg trenger den nå, dessverre.
Den er flott. Hvem er den mannen?
-Vent litt. -Jeg liker den.
-Den ser fantastisk ut. -Ja, den er bedre.
Er du artist?
Nei.
Jeg lager mange til Broadway. Mange artister.
Jaså?
-Vent, hva… -Kanskje du har sett meg på TV.
Jeg har sett deg. Han ser kjent ut.
John McAfee. Bare google.
La oss se.
Hva var etternavnet? McAfee?
McAfee. M-C-A-F-E-E.
Er du McAfee?
Jeg er McAfee. Ja.
I butikken din, tro det eller ei.
-Dette… -Jeg bruker deg til… For å beskytte…
Antivirus. Det er på din og alle andres PC.
-Er det deg? -Ja. Hva syns du?
-Mer forkledd? -Jeg liker den.
Ja, helt.
Jeg vet hvorfor. Skal du være med i Undercover Boss?
-Hva da? -Undercover Boss?
Nei, det blir mye verre enn som så.
Du vil si: "Han var i butikken min."
Jeg lover deg, det vil du si om en uke.
Du havner vel ikke trøbbel?
Jeg er alltid i trøbbel, herregud…
Han forteller hvem han er.
"John McAfee, kanskje du har hørt om meg."
"Ikke varsle politiet, men McAfee er her."
-Jeg liker denne. -Jeg også.
-Kan du klippe pannelugg? -Ja.
Det blir bra med store solbriller.
-Hei. -Hei.
Sånn ja. Selger du disse?
Nei, det er Prada-brillene.
-Hvor kjøper man dem? -Overalt.
-Hvor mye betalte du? -Sikkert 300 dollar.
Jeg kan gi deg fem.
-Ok. -Avtale.
-Vi kan ikke publisere dette. -Jeg skal ikke gjøre noe.
-Ikke Twitter. -Nei da.
Jeg har ikke det.
-Ingen kan vite hvordan jeg ser ut. -Ett til.
-Ha det. -Takk. Ha det.
-Ha en fin dag. -Ses senere.
Det blir merkeligere og merkeligere.
Han kvittet seg med alt.
Flyttet på midlene.
Solgte biler og hus.
Han pakket sammen og dro.
Jeg elsker håret ditt.
-Jeg også. Jeg har spart i årevis. -Det er vakkert.
Jeg syntes han var underholdende.
Jeg tenkte det ville bli gøy.
Jeg visste ikke hvor vi skulle.
Han sa Nova Scotia.
Så nevnte han en yacht
som han hadde kjøpt av Wolf of Wall Street.
Dette er perfekt.
Nei, kjære. Dette er vårt. Beklager.
Fint. Veldig fint. Er du fornøyd?
Ja, for faen. Det er ikke verst.
Janice. Janice er Johns nye kone.
Han forelsket seg i Janice da han kom til Miami.
Rett etter Guatemala. Samme dag.
Jeg møtte John første gang i Miami.
Jeg jobbet som prostituert der.
Jeg hadde jobbet som prostituert i ti år.
Jeg var kommet til et punkt der jeg var drittlei.
Jeg var lei av det jeg gjorde.
Jeg var lei av å ikke komme noen vei.
Var det kjærlighet ved første blikk…
Nei. Det var ikke kjærlighet ved første blikk.
Jeg elsker deg nå, kjære, men det var ikke det.
Etter jeg møtte ham, tilbrakte jeg natten med ham.
Jeg så en mulighet.
Ikke for å lure eller noe.
Jeg så muligens en som,
hvis jeg var sjarmerende nok, eller underholdende nok,
eller om han bare trodde at
jeg kunne ha en fremtid utenfor det jeg jobbet med,
så jeg en som muligens kunne hjelpe med det.
Så det var ganske…
Jeg var ganske bevisst på alvoret,
eller kanskje jeg skal si
jeg var ganske bevisst på nøyaktig hva jeg ble med på
ved å bli hos ham.
-Folkens? -Hva?
Kan dere ta våpnene om bord først? Takk.
Dette er lagerskap.
Vi har rikelig med lagringsplass. La meg vise deg.
Legg mitt på rommet mitt. Det er til høyre.
Greit. La meg vise deg resten av båten.
Ja.
Han sa baugen ut, hekken inn.
Linene på babord.
Man tar en risiko når man forlater nasjonalt farvann.
Vi er bevæpnet. Så vi er ikke et lett bytte.
Båten har åtte lag glassfiber,
tre lag Kevlar,
så skroget er skuddsikkert.
Vi er på vei til Bahamas.
Så vi krysser Floridastredene, som Hemingway brukte å gjøre.
Og vi kommer dit, og det er et problem.
Denne herren er fra immigrasjon.
De andre er fra tollen, og dette er politibetjenten.
La meg forklare hvem jeg er. Jeg er John McAfee.
Og mannskapet mitt er eks-militære.
John må registrere våpnene sine.
Han har med 17 for mange.
Du har lov til å ha tre våpen og 250 runder med ammunisjon.
Ok.
Og vi må velge tre.
Jeg må være bevæpnet.
Ring dem og reserver. Dette er nummeret.
Så ble det helt vilt.
Vi må komme oss vekk, folkens.
Beklager. Vi blir jaktet på av farlige mennesker.
Ja, hvor er vodkaen?
Hør her, det handler om liv og død.
Dra umiddelbart.
-Det var litt kjapt. -Ja.
Vet du hva? Jeg tar ingen sjanser.
Jeg går inn igjen.
Vi er bare så… Herregud.
Bygger seg opp.
Det var veldig vanskelig.
Han er i 70-årene og på flukt igjen.
Janice er borte fra barna sine,
vet ikke når hun er tilbake.
Ingen hadde funnet seg til rette i sitt nye liv.
Det var ille, men de hadde det åpne hav.
De hadde frihet.
De hadde en båt. De hadde hverandre.
Kjærlighet er når du mister deg selv helt.
Du er ikke engang klar over egen eksistens.
Den eneste eksistens er den du elsker.
Hva mer kan man ønske?
-Takk. -Og scene.
Jeg dro fra hotell til hotell sammen med halliken min da jeg møtte John.
Alt gikk bra helt til april da vi hadde en stor krangel.
Og selvfølgelig ringte jeg halliken min.
Fordi det var det jeg visste om.
Halliken min sa:
"Jeg har en fyr som kan avlegge et besøk."
Så det kom en mann på besøk.
Han sier at han representerer et kartell,
og han har fått i oppgave å ta John.
Jeg var livredd.
Jeg husker at de snakket om hva de ville gjøre.
Forgifte ham eller få meg til å lage en nøkkel så de kunne komme seg inn.
Jeg husker jeg sa: "Glem det."
Jeg husker at en av hallikene sa: "Fortell tispa at jeg skal drepe henne."
"Tispa er død. Familien hennes er død."
Så han mente det.
Sa han hvorfor de skulle ta ham?
Han hadde informasjon om avslørende aktiviteter
som myndighetene i Belize var involvert i,
og det involverte andre amerikanske mektige politikere
i den amerikanske regjeringen.
De ville holde de tingene hemmelige,
menneskehandel, narkohandel, hvitvasking,
alle de forferdelige tingene.
De hadde gitt meg en gift.
Jeg vet ikke hva det var, en grå, kornete substans.
Jeg skulle lage middag til ham og putte det i middagen.
Gitt situasjonen min,
kunne jeg ikke si: "Faen ta deg, jeg nekter", og forvente å få leve.
Jeg husker at jeg hadde det i hendene,
i lommen. Jeg hadde det på meg, for han måtte ikke finne det.
Jeg tok det ut av lommen og så på det mens jeg lagde mat.
Jeg tenkte: "Jeg gjør ikke dette." Så kastet jeg det.
Jeg lukket posen og satte den i gangen.
John vet at slikt skjer, og jeg visste det også,
til en viss grad.
Men bare på film.
Det er bare sånt man ser på TV.
Dette skjer ikke i virkeligheten.
Selvsagt er han en trussel. Selvsagt ville de drepe ham.
Selvsagt ville de tie ham og svartmale ham.
Selvsagt vil de kalle ham sprø og paranoid.
Men folk er etter ham.
Jeg var en del av det.
Jeg vet at folk er etter ham og vil tie ham.
Alle forhold er rare, men de var lykkelige. Virkelig.
Det var morsomt. Kameraer, spennende.
Romantikk og alkohol, sex.
Det var mye alkohol på den båten.
Jøss, jeg glemte det.
Det var mer alkohol enn vann.
Og de helte greiene sine
inn i det de kunne finne.
All dopen.
Og det badesaltet gjør deg helt sprø.
Det er metamfetamin ganger ti.
Det forsterker psykosen, paranoia.
Og John tok mye.
Jeg var livredd.
John var helt forskrudd.
Sikkerhetsvaktene sov sammenkrøpet i hjørnet med pistol.
De siktet ikke på meg.
De visste hvor bråket kom fra,
og det var rommet til John og Janice.
Det er verten vår som har blitt gal.
Han avfyrer pistolen på båten.
Og skremmer folk, for han sier ikke
at han avfyrer våpenet på båten.
Og det ble veldig stygt.
Folk var paranoide.
De tenkte det var onde mennesker på båten.
Kan folk gjemme seg under der?
Hvis folk ville gjemme seg her,
så hadde de vært verdens dummeste.
Det er nok mest rotter.
For ofte.
Jeg visste ikke om lagringsplassen,
langt mindre en dør som leder et sted,
så hvis det er greit.
Så kommer de ut med skytevåpen
når folk gjemmer seg under senga.
Jeg har deg.
Det er en luke på på bunnen.
-Faen. -Nesten der.
-Hva er det? -Hent lommelykten.
Hva faen?
Leder denne til motorrommet?
Nei, vi merker ikke…
Så til seerne der ute,
dette er det som skjer når du kjøper en båt,
men ikke klarerer den.
Skal jeg holde lommelykten?
Derfor ville jeg ikke ha min.
-Takk. -Går det bra?
Det går bra.
Beklager.
Jeg måtte legge ned kameraet. Hun hadde skutt meg.
Der er Robert, ok.
Skal jeg skyte ham?
Jeg kan gjøre det nå, for ærlig talt…
Jeg har snakket med ham i en halvtime.
Ja? Hvor? I foten?
-I pikken. -Jeg skyter ikke i pikken.
Han kan blø i hjel. Vi er på en båt. Kan ta tåa.
Har aldri sett noens pikk bli skutt av.
Det er ikke snilt, Jonh.
Men det var nok for meg.
Jeg skal ikke ta… Drit i det.
Du får ikke skyte meg i hodet.
Jeg skal bare få litt frisk luft.
Jeg vil ikke dø.
Ja.
Faen.
Jeg satte meg i taxien og sa: "Kjør meg til flyplassen."
Det var da jeg innså at John kan være i stand til drap.
Galning, psykopat, paranoid, narkoman millionær.
Kall meg hva du vil.
Ingen vits å gå rundt grøten.
Du må fortelle sannheten.
Jeg heter Darryl Williams. Jeg er Johns fetter.
Og begge ble født i samme område
i Deanskogen i Gloucestershire.
John dro til USA i ung alder.
Jeg flyttet til California i 86,
og et av søskenbarna mine bodde der.
Jeg spurte: "Har du sett John McAfee?"
Hun sa: "Ja, han gjør noe
med det som kalles antivirus."
Et datavirus er et program med et mål, og målet er overlevelse.
Han tjente penger.
John hadde nok vært nykter i 20 år da.
Selv om John likte å leve en ganske tilbaketrukket livsstil,
ville John alltid være noen.
Han hadde en yogagreie.
Du har familie og venner og folk,
og du visste ikke at du var ensom,
men så begynner du å samle deg, og hva finner du? Sannheten om deg.
Det du har skjult gjennom pågående aktiviteter.
Jeg så det selv at folk tilba ham.
Men som med alt for John, kjedet han seg fort.
Med nok penger
kunne du kjøpe alt og alle i Belize.
John mente det var et perfekt samfunn.
Du kan ikke gjøre noe galt her om du har penger.
Når han flyttet et sted, kom han som en virvelvind
og ga ting til alle.
Våpen, PC-er og båter til politiet.
Det var alltid viktig å ha politiet på sin side.
Takk, min venn. Står til?
-Ganske bra. Du? -Utmerket.
-Greit. -Takk.
Det var et slikt sted.
Og folk ble drept på øya.
Det var ikke det tryggeste stedet i verden.
To hundre meter nede på stranden bodde Greg Faull.
Jeg tok en drink med Greg en kveld.
Han kom fra Miami.
Han hadde en bar i en av collegefotballbyene.
Han virket ikke som en slem fyr.
Han hadde et stort problem med Johns hunder.
Det eneste problemet var den papegøyen på skulderen.
Den var nesten festet til skulderen.
Han gikk aldri uten den.
Hvis det er ti hunder på stranden,
går du ikke forbi med en papegøye på skulderen.
Pattie. Å, der er…
Det er sykt. Hunder jager fugler.
Og hunder spiller en sentral rolle i dette drapsmysteriet.
Politiet sier at deres aggressive oppførsel førte til gnisninger
mellom McAfee og naboen hans, Greg Faull, som bodde her.
Sist fredag fortalte McAfee politiet at noen forgiftet fire av hundene,
og for at de skulle slippe å lide, skjøt han dem.
To dager senere ble Greg Faull skutt i hodet.
Når noen sier at de skal forgifte hundene dine,
og dagen etter blir hundene forgiftet,
tror jeg ikke det er mange folk
som ikke hadde vurdert å drepe den personen.
Flere av hundene ble drept, og området bak, et stort hull…
HUNDEN ER GREI VOKT DEG FOR EIEREN
…der hundene ble begravd.
Man kjenner stanken av råtnende dyr.
Og grunnen til at de fleste ikke hadde gjort det,
var trusselen om fengsel.
Men for noen som bodde på nordkysten av Belize,
der politiet ikke var til stede
og gjerningsmannen var 200 meter ned langs stranden,
så hadde det vært alle muligheter.
Men det virker som at da drapet skjedde,
så var John et annet sted.
Alkoholen var tilbake igjen.
Dop.
Jeg har opplevd alt det selv,
og det er en grunn til at de kalles stoffer som påvirket sinnet.
Det får deg til å gjøre ting som du normalt ikke hadde gjort.
Alt som gir tilgang til sannheten er en positiv greie.
Kommer det til å føles positivt?
Sikkert ikke.
Sannheten sårer.
Alle har ting å skjule. Alle sammen.
Jeg har ikke funnet noen som ikke har en hemmelighet.
Han var følelsesmessig forvirret.
Han skjulte det bra.
Derfor fikk jeg aldri snakke om datteren hans. Aldri.
Han forlot henne.
Han sluttet å være en far.
Jeg tror det fylte ham med skam,
derfor fikk jeg aldri nevne det.
Han gikk videre, som narsissister gjør.
De kan stenge inne sannheten i den mørke kløften i sinnet.
Og aldri ta den frem igjen. Aldri se på den.
Det var han veldig flink til.
Jeg tror det stammet fra barndommen hans.
Den fraværende faren som begikk selvmord
da John var 17 år.
Historien om faren var at han var en voldelig mann.
Han pleide å banke moren hans,
og John måtte se og høre på.
Under hele oppveksten
måtte han se på at moren fikk juling.
Jeg vil forandre verden.
Jeg vil at barna og barnebarna og dine barn
skal ha en bedre verden enn vi hadde.
Der vi har litt kjærlighet.
Der det er litt menneskelighet… enn den verdenen jeg levde i,
med en far som brakk armene mine
og mishandlet til en grad som var uutholdelig,
mishandlet moren min.
Helt til jeg gjorde noe med det.
Jeg husket ikke det. Jeg visste ikke at han sa det.
Dæven.
"Helt til jeg gjorde noe med det."
Jøss. Jeg føler at det var en innrømmelse.
Hvis jeg er én tiendedel av hva de finner,
en mann som dreper naboene,
henretter betjenter fra andre land.
Hvis jeg bare er halvparten, er jeg den mannen du vil kødde med?
Jeg begynte å utvikle en teori.
Jeg la den frem for Jimmy.
Han var Johns rådgiver.
Jeg sa: "Jimmy, hva med Johns far?"
Han sa: "Hva med ham?"
Jeg sa: "Jeg har en merkelig følelse av at John skjøt ham."
Og Jimmy så på meg med et galt uttrykk i øynene.
Han bare…
"Hvordan faen vet du det?"
Jeg sa: "Nei, men nå gjør jeg det."
Jimmy fortalte meg at John hadde betrodd seg til ham
om at han hadde skutt faren da han var tenåring.
Han drepte ham og fikk det til å se ut som selvmord.
Dette er en farlig mann som har skadet mange.
Mye informasjon.
Nå begynner det.
Kanskje han er gal, kanskje ikke. Vi ser.
Faen.
Jeg vet ikke helt hva som skjer.
…kort øyeblikks sannhet.
Jeg syntes det var sprøtt.
Hvem er der, Robert?
Jeg skulle ikke dømme ham.
Vi tar det. Vil du ha virkeligheten?
Vi har alle våre demoner.
Kast mobilen ut av vinduet.
Jeg var rimelig skrudd innen jeg var 15 år.
Jeg ble kastet ut av alle skolene.
Faen.
Så sa noen at jeg var flink til å ta bilder.
Jeg trengte ikke mer.
Jeg blir med. Jeg skal ikke være et lett bytte,
det er sikkert.
De sendte oss til de jævligste stedene i verden.
Sarajevo, Tsjetsjenia,
Afghanistan,
Syria, Kosovo,
og slike steder.
Etter 30 år som krigsfotograf, måtte jeg komme meg bort.
Og da møtte jeg John.
Da jeg begynte å filme,
sa han: "Du vil ikke komme så nær meg."
-Hvis du vil si det, så… -Jeg sa ikke noe.
Da blir du akkurat som alle de andre idiotene
som har intervjuet meg
og trukket sine konklusjoner om et liv de ikke har levd.
Men det var bare begynnelsen. Jeg så galskapen.
Jeg hadde ingen intervjuer. Jeg hadde ingen spørsmål.
Faen.
Vi var så nære.
Jeg må dra tilbake så fort som mulig.
MAI 2019
Skal vi til båten nå?
Test.
Flytt den.
Foten min hovnet opp veldig.
Hei, kompis. Står til?
Fint å se deg.
Hei!
-Hei, Robert. -Hei, Janice.
Legg ned kameraet og gi meg en klem.
Jeg har tre soverom til tre av dere og tre rom på hotellet.
Det bør gi plass til alle.
Seks, ikke sant?
-Sju. -Sju.
-Du kan sove på gulvet. -Det er greit.
Vi har klart oss bra sammen. Vi har gjort mye bra.
-Det kan vi fortsatt gjøre. -Ja.
Vi skal gjøre noen prøveopptak utenfor båten.
Men du vet ikke hva som vil skje.
Får du med samtalen vår?
Nei. Mikrofonen er av.
Ok, takk.
Som journalist kan jeg få følelsen av å bli matet til haiene.
Sånt skjer.
Amen til det.
Nå skjer det. Agn! Ja!
Ingen forskjell.
-Ingen forskjell? -Slett ikke.
Vent litt. Ok.
Jeg heter John McAfee.
Jeg er i en av mine tradisjonelle forkledninger,
der jeg går med maske eller noe lignende.
I total forkledning,
jeg ligner ikke på meg selv, men la meg overraske dere, det er meg.
Voilà.
Jeg skrev ned en haug med spørsmål…
Bare for å få noen favorittbibelvers.
I starten skapte Gud himmelen og jorden.
Den første millionen.
Når tjente du din første million?
Jøss, jeg vet ikke.
Første jobb.
Jeg tror jeg klippet plen. Nei, måket snø.
Folk konfronterte meg:
"Spør om ditt. Du må spørre om datt."
"Spør om faren hans."
"Spør om ditt og datt."
Han hadde fortalt om faren sin om han ønsket det.
Han hadde fortalt meg om datteren sin.
Historien var at han flyktet fra myndighetene.
Sist jeg så John,
sa han at det meksikanske kartellet ville drepe ham.
Han var omringet av flere væpnede vakter.
Men John virket ikke redd.
Han ville bare bli filmet.
-Er alle andre ute av bildet? Ok. -Ja.
John sa: "Kan vi lage et program der jeg snakker?"
Greit, si fra når du begynner.
Han begynte å intervjue de lokale for vaktstillinger.
Dette er et helautomatisk våpen.
Hvorfor bærer du rundt på denne åpenlyst?
-Pass på hvor du sikter. -Beklager.
Spy er ikke fremmed for den mørke siden av verden.
Hvor mange ganger har han blitt skutt?
-Tre ganger. -Tre ganger. Han viste oss arrene.
Han har blitt stukket i høyre øye, så han mangler det øyet.
Hvor mange arrestasjoner?
Jeg har nok flere.
-Jeg kan ikke telle, men et par. -Han kan ikke telle.
Men jeg var uskyldig.
Jamey er en fin fyr,
men med tatoveringene på nakken og så videre,
har han en interessant bakgrunn.
Han har aldri sagt noe.
Levd livet noen ganger uten å utdype det.
Han sa at hans liv var i fare, at det ikke var trygt.
De kunne nå ham.
Når du sier: "De", hvem?
Jeg tror… Jeg vet ikke helt.
Etter det jeg kan forstå,
er det karteller, hemmelige agenter, CIA.
Eller hvem enn han sa var ute etter ham.
Jeg visste det ikke.
Kona mi kan smile og være vennlig,
eller så kan hun true meg med kniv, det har skjedd.
Det har ikke skjedd med meg.
-Hva? -Jeg har aldri truet deg med kniv.
-Nei da. -Derfor har vi problemer nå.
-Ikke ta meg for en eks. -Jeg er gammel.
Hvordan skal jeg huske…
-Hør her. -…alle kvinnene?
Du skal huske meg,
for jeg er den rette. Ok?
Og deretter så vi på hus. Han skulle kjøpe et hus der.
God morgen. John McAfee. Hyggelig.
Hyggelig å møte deg.
Skal vi gå opp?
Slapp av, han dokumenterer livet mitt.
La oss gå opp.
Vi fikk et bud på markedspris på 1 790 000 dollar.
Det skjer nok ofte i denne bransjen.
Ja, det gjør det.
Og…
-Det er en fin strand. -Ok.
Det er vel et hovedsoverom oppe?
Jeg vil kalle dette hovedsoverommet, for det har egen stue.
Greit.
Jeg syns det er flott.
Jeg vil tilby fullpris.
En kvart million dollar.
Jeg betaler 5000 dollars månedlig rente i 18 måneder,
og så det resterende om 18 måneder.
Ok. Greit.
-Jeg syns det er et bra tilbud. -Ok.
-Takk. -Bare hyggelig.
-Takk, Miss Judy. -Hyggelig å møte deg. Ha det.
Takk.
Så var det en middag på en grillrestaurant over gata,
og om morgenen…
Du kunne ha filmet det.
Jeg filmet det, men lyden var av.
Greit. Hva skjer?
Ja.
Vi drar.
Jeg har hørt at de finner på anklager mot meg for utpressing,
hvitvasking av penger, drap… Alt mulig.
Gjelder det Belize, eller noe nytt?
-Hva er det? -Er det fra Belize eller noe nytt?
Nei, dette er fra USA.
Det er seriøst. Det er veldig seriøst.
Det kommer til å bli en militær intervensjon.
Jeg har ikke tid til det, og jeg kan ikke stoppe det.
Akkurat.
Greit.
Kom igjen. Ja, kom med den.
På denne siden. Klar?
Tenkte du: "Dette er tull, det er ingen etter oss"?
Ja.
Det går bra så fort vi kommer oss vekk.
Ja, så fort… Selv om…
Ingen kommer for å ta oss.
Jeg trodde det ikke.
De siste dagene her, John, har vært ganske ville.
Ja.
Og i dag sier folk at du hallusinerer,
og at du ble gal.
Jeg vet det. Du så virkeligheten.
Politiet er her.
Ok, kom igjen.
Hva faen tenker han på?
Løsne den. Du kan løsne den. Kom igjen.
Spy, løsne det.
Ha det.
Jeg er i eksil fra eksiler,
på vei til gudene vet hvor, og la meg vise deg.
Vi er midt ute på det jævla havet.
Hvor er tequilaen? Jeg skal lage en mojito.
Under vasken.
Greit nok.
Ja.
-Pokker. -Hva?
Der.
Fest en mikrofon.
-Si når du er klar. -Jeg…
Denne videoen er den viktigste videoen jeg har laget.
Jeg sa: "Hvorfor er jeg her, John?"
"Fordi… Hva er hensikten min?"
"Hvorfor trenger du dette?"
Du skal få mye av dette, min venn.
Jeg skal fabrikkere den virkeligheten som trengs for å få oppmerksomheten, Robert.
-Er det klart? -Ja.
-Har du et problem? -Jeg skal hjelpe til.
Hvis dette ikke vil selge filmen din,
er det ikke noe som vil det, Robert.
Forstår du? Jeg har skapt dette gullet.
-Forstår du dette? -Ja.
Jeg har fabrikkert en oppfatning som er matchet med virkeligheten.
Storjuryer, tiltaler, andre land,
våpen som du har filmet.
Så si meg at dette ikke er gull.
Det er gull.
Jeg tar gullet, og som en fin aztec-kunstner,
har jeg vevd det til en storslått juvel.
Du må se det.
I så fall skal jeg gjøre deg rik.
-Greit. -Punktum.
Ok, Janice.
Jeg ville dokumentere John så godt jeg kunne.
Filmer du?
Jeg er takknemlig for at han har litt respekt for sannheten.
Hva annet kan jeg oppnå?
Sånn er det.
DEN DOMINIKANSKE REPUBLIKK
Vi er her.
Gratulerer.
Takk.
La oss håpe vi kan bli en stund.
La oss håpe det. Det er fint her.
Jeg liker fjell.
John kommer ut av båten,
han holder seg fast og ser seg rundt, og han har våpenet,
pistolen sin.
-John? -Ja.
Du har våpenet ditt. Før du går av. Ja.
Det brakte inn vaktene, marinen.
Marinen kommer.
Han vil si noe til…
Han vil si noe til alle sammen.
Stans! Ingen filming.
Nei. Unnskyld meg.
De kommer og begynner søket.
De gikk gjennom alt.
Du trenger ikke å ta pengene mine.
Vi blir bedt om å gå av båten.
Vi ble pågrepet av politiet i Den dominikanske republikk.
De prøver å anklage oss for ulovlig våpenimport.
Og de førte oss til fengselet.
Kom dere inn.
Går det bra?
Hvordan er det å være i fengsel?
-Hvordan det er? -Ja.
-Kan du ikke ta Ibuprofen, John? -Som andre steder.
Filme, ta bilder, i et fengsel.
Det er ganske morsomt.
Han sa: "Jeg kan få hvem som helst, hvor som helst, drept, Alex.
Jeg må bare ta en telefon."
Vet du hva? Jeg trodde ham.
Virkelig.
Han hadde det taket på folk.
Han var den mest geniale og manipulerende personen jeg hadde møtt.
Og han ville kontrollere historien.
Han gjorde det utmerket.
Det var vendepunktet,
da jeg begynte å stille spørsmål ved alt.
Jeg vet ikke om Greg Faull. Jeg vet ikke om tastetrykk-programvare.
Jeg vet ikke om faren.
Jeg vet det jeg har hørt som forfatter i disse kretsene.
Man vet ikke hva som er ekte og fiksjon.
Pokker, det er vanskelig å unnslippe fangevoktere i denne verdenen.
De lot oss gå.
John brukte sitt britiske pass til å bli sendt til Europa.
Så hentet han noen vakter fra Tsjetsjenia,
et par tyrkere.
Endte opp i Spania.
Teknologimagnat John McAfee er arrestert i Spania
og venter på utlevering til USA for skatteunndragelse.
Securities and Exchange Commission
anklager McAfee for å ha tjent mer enn 23 millioner
på promoteringen av minst sju kryptovalutaer.
MCAFEE ER ANKLAGET FOR SKATTEUNNDRAGELSE OG INNSIDEHANDEL
HAN RISIKERER OPPTIL 30 ÅR I FENGSEL
Jeg har personlig betalt
titalls millioner dollar i skatt.
Og selskapet mitt har betalt milliarder av dollar.
Hvis jeg blir utlevert til USA,
vil jeg garantert tilbringe
resten av livet i fengsel.
23. JUNI 2021
Antivirusprogramvare-entreprenør John McAfee er funnet død
i et fengsel i Barcelona.
Bare timer tidligere
gikk en spansk rett med på å utlevere ham til USA
for anklager om skatteunndragelse.
John McAfee var ikke suicidal.
Jeg snakket med ham noen timer før han ble funnet død.
Hans siste ord var:
"Jeg elsker deg. Jeg ringer deg i kveld."
Det er ikke ordene til en som er suicidal.
Hva om det er noe mer?
Omstendighetene rundt McAfees død er så fishy
at de kom med pommes frites og tartarsaus.
Han har sagt det i årevis at han ble jaktet på
og at anklagene mot ham var politisk motivert.
Etter det som skjedde med Jeffrey Epstein i fengselscellen,
vil det være overraskende om McAfee ikke begikk selvmord?
Apropos henrettet. Han har en tatovering…
Han sa: "Hvis jeg dør av selvmord i fengsel,
-døde jeg ikke av selvmord, men av drap." -Ja.
Jeg vet ikke hva jeg skal tro.
Beklager, jeg er ikke suicidal, min venn.
Hvis jeg dør, skal jeg kjempe til siste slutt.
John var viruset.
Har han ødelagt folks liv? Ja.
Men jeg så også godheten i John.
Det han har gjort for å hjelpe folk.
Jeg ville skrive den historien.
Jeg var helt besatt av det.
Planen er å leve til i morgen og våkne pustende…
Kanskje han var en drapsmann, men jeg elsker gode historier.
Det gjør vi alle.
Klar?
Vent litt, nei.
Ok. Klar?
Ja.
Hallo, alle sammen. Jeg er John McAfee.
Jeg mistet en god venn.
Når du filmer noen i så lang tid.
Hvordan kan jeg ikke bry meg om det?
Single malt whisky.
Det gjør tiden med deg
tålelig.
Det er greit.
Hvis noen ser dette,
ser du at det ikke er ment vondt.
Ja.
MCAFEE AVSLØRTE ALDRI NOEN BEVIS
OM AT BELIZES REGJERING OG SINALOA-KARTELLET
PLANLA Å DREPE HAM
SELSKAPET SOM BÆRER HANS NAVN ER NÅ VERDT 14 MILLIARDER DOLLAR
DRAPET PÅ GREGORY FAULL FORBLIR ULØST
OMSTENDIGHETENE RUNDT MCAFEES DØD ER FREMDELES BESTRIDT
Når hadde du sist kontakt med John?
Jeg vet ikke om jeg bør si det.
Men for to uker siden, etter hans død,
fikk jeg en telefon fra Texas.
"Det er meg, John. Jeg betalte folk for å late som jeg er død, men nei.
Det er bare tre personer i verden
som vet at jeg fortsatt lever."
Så ba han meg om å rømme sammen med ham.
Tekst: Bente