Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫זאכרטורטה‬
‫איפה הומצאה סופגניית ברלינר?‬
‫- בברלין? - וינה.‬
‫לפי הסיפורים, בווינה.‬
‫אבל היא נקראת שם "קראפפן".‬
‫- תשע-תשע. - הנקודה המכריעה.‬
‫מה השאלה האחרונה?‬
‫טוב. כמה לבבות יש לתמנון?‬
‫אחד, שניים, שלושה או ארבעה?‬
‫- זו שאלה מכשילה? - אני יודעת את זה.‬
‫- אל תגידי. תהיי בשקט. - שלושה.‬
‫אני חייב לזוז. ענית נכון.‬
‫מאצה!‬
‫- אני פה! - מאצה?‬
‫ראית את חולצת הכוכבים שלי?‬
‫קרל, תשמע.‬
‫לנה ואני דיברנו. היא רוצה לגור פה.‬
‫היא כבר גרה פה.‬
‫אנחנו רוצים להתקדם ביחסים.‬
‫בתור זוג. רק שנינו.‬
‫אתה רוצה שאני אעבור מפה?‬
‫לא הייתי מנסח את זה ככה, אבל אם כבר הצעת...‬
‫תשמע, קשה לגור עם בת זוג וגם עם אחיך.‬
‫- הגיע הזמן שתתבגר. - אתה נשמע כמו אימא.‬
‫- לא נכון. - דווקא כן.‬
‫- אני לא רוצה להעיף אותך... - אתה כן מעיף אותי. בשביל מישהי מטינדר.‬
‫- אמרת שטינדר זה רק בשביל... - סקס?‬
‫חדר האמבטיה פנוי.‬
‫כשאתה מוצא את החצי השני שלך, לא ממש משנה איפה הכרתם.‬
‫התבלבלתי ב...‬
‫תודה.‬
‫דוכן החטיפים של קונופקה‬
‫טוב...‬
‫אם תצטרך לבחור את הנקניקייה האחרונה בחייך,‬
‫במה תבחר?‬
‫טוב, אני צריך עוד פרטים.‬
‫אלרגיות? דת? נשואה או רווקה?‬
‫טוב,‬
‫"נשואה או רווקה" זו שאלה לקינוח.‬
‫סליחה.‬
‫נקניקיית וינר.‬
‫- שלום. - היי.‬
‫שתי נקניקיות וינר ונקניקיית קארי.‬
‫תודה.‬
‫זה מאכזב קצת.‬
‫אמרתי לך מה הנקניקייה האהובה עליי ולא בחרת בה.‬
‫מצטערת, אני לא קניבלית. אני מווינה. אני לא יכולה לאכול נקניקיות וינר.‬
‫אני קרל.‬
‫ניני.‬
‫אחד מהסרטים האהובים עליי מתרחש בווינה.‬
‫"לפני הזריחה"?‬
‫כן.‬
‫"יש לי רעיון מטורף, אבל אם אני לא אשאל אותך..."‬
‫"זה יציק לי עד סוף חיי".‬
‫בוס - עבודה‬
‫יש לך תוכניות היום?‬
‫קונופקה הייתה התחנה האחרונה שלי.‬
‫אני אטייל בפרנצלאואר ברג ואעלה על אוטובוס.‬
‫זו השכונה שלי. רוצה סיור?‬
‫כן.‬
‫אחלה חולצה.‬
‫תודה.‬
‫ידעת שהכוכבים שאנחנו רואים בלילה‬
‫הם הכוכבים שראו גם אפלטון, גתה ונפוליאון?‬
‫ומי הנשים הידועות שראו אותם?‬
‫נפרטיטי, מארי קירי, רוזה לוקסמבורג...‬
‫אני אומר לך, אם הוא לא...‬
‫לא כדאי שנכיר קצת קודם?‬
‫זה הבוס שלי. הייתי אמור להיות בעבודה כרגע.‬
‫אפשר לעזור?‬
‫קבענו פגישה.‬
‫כן?‬
‫מר מאייר וגברת מאייר לעתיד?‬
‫אני מאייר. הוא מר מאייר לעתיד.‬
‫הקדמתם קצת. בואו איתי, בבקשה.‬
‫העוגות כבר מוכנות.‬
‫לחיי עתידנו.‬
‫יודעת מה הסיבה העיקרית לגירושים, לפי ג'רי לואיס?‬
‫נישואים.‬
‫אתם הגרמנים ידועים בקסם האישי שלכם.‬
‫זו זכות גדולה לחוות את זה בעצמי.‬
‫היא מדהימה. רוצה לטעום?‬
‫אני אוהבת רק עוגת זאכרטורטה.‬
‫אני בטוח שיש להם גם זאכרטורטה.‬
‫אבל לא את המקורית. אותה יש רק בקפה זאכר.‬
‫בכל יום הולדת, אני נפגשת עם אבא שלי במלון זאכר.‬
‫אנחנו אוכלים זאכרטורטה בול ב-15:00.‬
‫באמת?‬
‫זו המסורת המקודשת שלנו.‬
‫תמיד אכלנו הרינג כבוש בימי הולדת.‬
‫יש לכם מוטו לחתונה?‬
‫כן.‬
‫אתה רוצה לומר לה?‬
‫טוב...‬
‫הוא המקסים שלנו שצופה בכוכבים.‬
‫כן, אז חשבנו על...‬
‫אומניה וינצ'יט אמור.‬
‫כמובן. בחירה מצוינת.‬
‫"האהבה מנצחת".‬
‫כן.‬
‫אוף, אני חייבת לזוז.‬
‫- שלום. אפשר לעזור? - היי, אנחנו מאייר. קבענו פגישה.‬
‫- את תספיקי. - כן.‬
‫היי!‬
‫תודה שסחבת לי את המזוודה. ועל הבוקר הנהדר.‬
‫לא, תודה לך.‬
‫איזה ג'נטלמן אתה.‬
‫ג'נטלמן? תמיד ברגע האחרון.‬
‫אני אשמח לראות אותך שוב.‬
‫- תוכלי לתת לי את המספר שלך? - אני לא אאחר רק בגלל שניכם.‬
‫- קדימה. - טוב.‬
‫- סגור את הדלת. - רק רגע.‬
‫- אני אתקשר. - שמור אותו.‬
‫כן.‬
‫ד"ר ריצ'רד - מחלקה ראשונה‬
‫היי!‬
‫היי זה למסטולים. אני נראה מסטול?‬
‫אל תענה. למה לא היית בישיבה?‬
‫מצטער, משהו צץ.‬
‫קרל, תקשיב! אתה בחור חכם,‬
‫אבל זה לא אומר שאתה יכול לבוא וללכת מתי שמתחשק לך.‬
‫אני חוזר מחר, מבטיח.‬
‫אני מקווה שכן.‬
‫לא, לא, לא. זה לא קורה!‬
‫מאצה, אם רושמים מספר בטלפון,‬
‫אבל אז מקבלים שיחה, המספר נשמר, נכון?‬
‫- מה זאת אומרת? - היא נתנה לי את המספר שלה והוא נעלם.‬
‫לכן שומרים אותו.‬
‫תודה רבה לך. אני לא אידיוט. אפשר לשחזר את המספר?‬
‫אתה לא יכול לקנות טלפון חדש?‬
‫מאצה, זה עניין של אהבה ומוות.‬
‫אם ככה... אני אשאל את לנה.‬
‫טוב.‬
‫- לנה? - כן?‬
‫קרל רשם מספר חשוב בטלפון אבל קיבל שיחה. המספר נמחק?‬
‫כן, המספר נמחק.‬
‫- קרל? - כן!‬
‫- המספר נמחק. - לעזאזל!‬
‫היי.‬
‫- האוטובוס האחרון לווינה. - הוא יצא לפני עשר דקות.‬
‫הבא יהיה מחר. אם תקנה כרטיס עכשיו,‬
‫תקבל הנחה של 20 אחוז.‬
‫אני לא רוצה כרטיס.‬
‫תוכלי ליצור קשר עם האוטובוס? את בטח יכולה לעשות את זה.‬
‫למה לי ליצור קשר עם אוטובוס?‬
‫איבדתי משהו.‬
‫לך לאבדות ומציאות.‬
‫- מדובר באדם. - אז לך למשטרה.‬
‫היא נמצאת על האוטובוס ואיבדתי את המספר שלה.‬
‫- נהג האוטובוס... - אתה מתכוון לדייל.‬
‫כן. הדייל יוכל להכריז שם הודעה כדי שאני אשיג את המספר שלה?‬
‫אנחנו לא בסופרמרקט שמכריזים בו הודעות כדי למצוא ילדים.‬
‫אזמרלדה‬
‫האישה שעל האוטובוס היא כנראה אהבת חיי.‬
‫אם לא תעזרי לי, בחיים לא אראה אותה שוב.‬
‫את... את תקוותי היחידה.‬
‫בבקשה.‬
‫- הלו? - היי, גונתר.‬
‫תוכל להכריז שם הודעה?‬
‫כן, ברור.‬
‫רק רגע. איך קוראים לה?‬
‫מיני. לא.‬
‫רק רגע.‬
‫אתה לא יודע מה שמה?‬
‫אתה בטוח שזו אהבת חייך?‬
‫הרגע נפגשנו. שפשוט יגיד...‬
‫מר "לפני הזריחה" מחפש את גברת "זאכרטורטה".‬
‫- גונתר? - כן?‬
‫מר "לפני הזריחה" מחפש את גברת "זאכרטורטה".‬
‫טוב, אני אכריז, מותק.‬
‫- תודה. -נראה מה יקרה.‬
‫טוב.‬
‫נחכה ונראה.‬
‫שימו לב, בבקשה. מדבר הדייל שלכם.‬
‫מר ליבני זריחה‬
‫מחפש את גברת זאקה טורטה.‬
‫גברת זאקה טורטה.‬
‫נו, מצאת אותה?‬
‫אני אפילו לא יודע מה שמה האמיתי.‬
‫היא לא יודעת מה קרה בכלל.‬
‫היא על אוטובוס לווינה ומחכה שאתקשר.‬
‫מה אם היא מתאימה לי בול ואני בחיים לא אכיר עוד אחת כמוה?‬
‫יש טיסה.‬
‫תוכל להגיע לווינה לפני שהאוטובוס יגיע לשם.‬
‫אתה רק צריך להזדרז.‬
‫תודה.‬
‫ניני!‬
‫מיני!‬
‫- אל תתקוף אותו. - "תתקוף"?‬
‫באצ'י לא אוהב שנוגעים בו.‬
‫באצ'י? הכלב תקף אותי.‬
‫- עכשיו תוכל לתקוף את מי שבא לך. - לא, תודה.‬
‫באצ'י, בוא.‬
‫ניני?‬
‫הלו?‬
‫איפה אתה, לעזאזל?‬
‫איך נקראות נקניקיות וינר בווינה? א', ליונר, ב', פרנקפורטר,‬
‫ג', המבורגר או ד', פריזר?‬
‫שאלה אופיינית לקרל. על 100 אירו, נכון?‬
‫קרל הקטן שלי.‬
‫אנחנו עובדים בשעשועון מכובד.‬
‫תוכל להמציא שאלה קשה יותר?‬
‫מה הבאת הפעם?‬
‫אה, הכול כבר מוכן.‬
‫"זאכרטורטה, 1832.‬
‫"הנסיך מטרניך רצה להגיש‬
‫"קינוח מיוחד לאורחים מכובדים. השף הראשי היה חולה.‬
‫"פרנץ זאכר בן ה-16 נדרש למצוא פתרון.‬
‫"לאחר שנים, בנו אדוארד שיפר את המתכון‬
‫"בעת הכשרתו, ולאחר מכן הגיש את הקינוח במלון שלו."‬
‫- נחמד. - השם שעל יין הנתזים?‬
‫זה לא הומצא לרגל יום ההולדת שלו?‬
‫- חשבתי שזו אנה זאכר. - בזכותה המלון התפרסם.‬
‫זהו זה! ב-15:00 בדיוק במלון זאכר!‬
‫יוהן יאקוב זונליין יצר את יין הנתזים הראשון למען מטרניך.‬
‫- אפשר לדבר איתך? - לך על זה.‬
‫- עכשיו. - בטח.‬
‫עיר חדשה, השראות חדשות. אתה תמיד אומר, "תחשבו מחוץ לקופסה".‬
‫אז בשביל זה, צריך לצאת... מהקופסה.‬
‫איפה קבור בטהובן?‬
‫איפה כתב פרויד את הספר פורץ הדרך שלו?‬
‫באיזו עיר באירופה צילם אורסון וולס את "האדם השלישי"?‬
‫אלה היו שאלות של 400 אירו במקרה הטוב.‬
‫טוב.‬
‫מה משמעות המילה "לתקוף" באוסטרית? א', לתקוף, ב', לגעת,‬
‫ג', המילה אינה בשימוש או ד', לתקוף ולגעת.‬
‫בסדר!‬
‫ננסה את זה. אבל...‬
‫אתה גם תאמת את כל העובדות.‬
‫בלי תשלום על שעות נוספות.‬
‫אבל אם תאחר אפילו פעם אחת, חסל סדר וינה.‬
‫סגור!‬
‫אני מקווה שכן.‬
‫זה די פשוט.‬
‫אני אמתין בכל יום במלון זאכר עד יום ההולדת שלה.‬
‫זה מגוחך.‬
‫- אתה רצית שאני אעבור מפה. - אבל לא לווינה. זה טירוף.‬
‫הסיכויים שתפגוש אותה אפסיים.‬
‫יש 365 ימים בשנה. אחד מהם הוא בוודאות יום ההולדת שלה.‬
‫ביום הראשון, הסיכוי הוא 365 לאחת.‬
‫והוא ישתפר בכל יום ויום.‬
‫אז נניח שתפגוש אותה אחרי 365 ימים.‬
‫אולי היא לא כבר החצי השני שלך, או שהכירה מישהו.‬
‫- ובזבזת שנה שלמה. - ואם היא כן החצי השני שלי?‬
‫אני לא רוצה להצטער כל חיי שלא יכולתי לחכות שנה אחת.‬
‫70 לאחת.‬
‫הסתברות של 70 לאחת? זה הימור מטורף.‬
‫אני חושבת שזה רומנטי.‬
‫זה מטורף ומגוחך.‬
‫- ככה זה באהבה. - חשבתי שאת לצידי.‬
‫- לא היית עושה את זה למעני? - לא.‬
‫לנה, חכי! לא התכוונתי.‬
‫זאכר‬
‫מלון זאכר‬
‫אפשר לעזור?‬
‫כן, אני מחפש את "קפה זאכר".‬
‫צא שוב ותראה אותו ממש לימינך.‬
‫- תודה. - על לא דבר.‬
‫הוא עוקף את התור! חצוף!‬
‫נו, נו. לאן אתה ממהר?‬
‫- באתי לקפה ועוגה. - אתה לא היחיד.‬
‫- הזמנת שולחן? - לא.‬
‫אז תעמוד בתור, בבקשה.‬
‫אפשר להציץ בפנים? מישהו אולי מחכה לי.‬
‫או שמחכים לך או שלא. אין פה שום "אולי".‬
‫- זה חשוב. - הכול חשוב.‬
‫לי חשובה פרטיות הסועדים.‬
‫- אם תוכל... - שוורץ!‬
‫שלום לך, גברתי. השולחן שלך מוכן.‬
‫מה קורה פה?‬
‫לצעיר הזה אין הזמנה מראש או סבלנות.‬
‫שיישב איתי.‬
‫אני אשמח מאוד לחברת מישהו צעיר.‬
‫לא תעדיפי להיות בחברת מישהו מוצלח יותר, גברתי?‬
‫אני אחליט בעצמי מה אני מעדיפה.‬
‫תודה, שוורץ.‬
‫אני לא חושב שהוא רוצה בכך.‬
‫הוא יישב. בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫קפה האיינשפאנר שלי והעיתון.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אבל... שוורץ!‬
‫לא תיקח הזמנה מהבחור הצעיר?‬
‫אל תהיה גס רוח!‬
‫מה תרצה?‬
‫- זאכרטורטה וקפה, בבקשה. - זהו בית קפה וינאי.‬
‫אנחנו לא מגישים סתם "קפה".‬
‫יש לנו מבחר גדול של קפה מכל סוג.‬
‫אז אני רוצה קפוצ'ינו, בבקשה.‬
‫אז מלאנז'.‬
‫ועוגה שלמה.‬
‫אה, לא. רק פרוסה.‬
‫- תודה, זורה. - בשמחה.‬
‫כל המי ומי בווינה באו לפה בימים ההם.‬
‫עכשיו כולם תיירים.‬
‫אתה תייר?‬
‫לא, אני לא תייר. אני קרל. ארנדט.‬
‫- פרנציסקה סוואליש. - בבקשה.‬
‫תודה, זורה. נחמד מצידך.‬
‫לעונג לי, גב׳ סוואליש.‬
‫- הפעם הראשונה שלך? - הפעם הראשונה שאני טועם זאכרטורטה אמיתי.‬
‫הפעם הראשונה בלתי נשכחת.‬
‫היא קובעת את אמת המידה לכל מה שבא אחריה. תתענג עליה.‬
‫יאמי.‬
‫היא "מעדן", "מופלאה" או "חלומית".‬
‫אבל בבקשה, אל תגיד על זה "יאמי".‬
‫היא חלומית.‬
‫אחרייך.‬
‫אפשר להזמין שולחן למחר?‬
‫שאל את האדון ששם.‬
‫אני בספק שהוא ייתן לי שולחן בכלל.‬
‫ישבת עם גברת סוואליש, אז אולי תהיה בעיה.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני אגניב פנימה את ההזמנה שלך, אבל אל תגלה. מה השם?‬
‫קרל ארנדט.‬
‫בסדר.‬
‫- היי. - היי.‬
‫אני קרל.‬
‫- אנחנו מחכים למישהו? - כן. אנחנו מחכים לאודו.‬
‫הוא תכף יגיע. לו כתבת את האימייל.‬
‫אתה לא אישה. או שאני מפספס משהו?‬
‫גבר, אודו!‬
‫אתה כבר לא מבדיל בין גבר לאישה?‬
‫נכון, הוא גרמני.‬
‫התכתבתי במייל עם אישה בשם קרלה רנדט.‬
‫אנחנו כבר שלושה גברים פה. אנחנו צריכים קצת אסטרוגן.‬
‫שטויות. הוא יוכל לעשות את המבחן.‬
‫הוא פשוט צריך לענות נכון.‬
‫איך אני אכיר בחורה מוצלחת?‬
‫בסדר.‬
‫תוכל לגור פה אם תענה לו על השאלה.‬
‫איזו שאלה? אני לא דובר נורבגית.‬
‫נורבגית? הוא מפורארלברג.‬
‫זה נכון. אתם הגרמנים צריכים כתוביות בסרטים שלנו.‬
‫טוב, איך הירס יוכל להכיר מישהי סוף כל סוף?‬
‫אני לא יודע איך הירס ימצא אותה, אבל...‬
‫אני ממתין למישהי בכל יום במלון זאכר.‬
‫הוא פסיכי או שזה חוש ההומור הגרמני?‬
‫יש מצב שהוא משוגע לגמרי.‬
‫או שהוא פשוט אחלה גבר!‬
‫הוא בחור מסתורי. נצטרך לשים עליו עין.‬
‫ברוך הבא לדירה שלנו.‬
‫- זה הירס מפורארלברג. - היי לך.‬
‫- ראול מווינה. - היי.‬
‫ואני אודו מבורגנלנד.‬
‫אז אתה יכול לגור פה. החדר שלך שם.‬
‫בוא נזוז לפני שיצמח עלינו טחב.‬
‫קדימה.‬
‫קוב הידען ז׳אקה תוכנת אינטרנט‬
‫לא מחובר לאינטרנט‬
‫את צרותיי ותלאותיי‬
‫צלחתי עד הלום‬
‫וחסד זה יוביל אותי‬
‫הביתה בשלום‬
‫אני באמת חושב, וחשוב לי להדגיש את זה, שחייבים לדבר עם השותפים.‬
‫- הירס? - סליחה, רק רגע.‬
‫אני לא מצליח להתחבר לאינטרנט.‬
‫אודו.‬
‫טוב, יש לי משהו מוצלח. סוס...‬
‫- יו! - אין אינטרנט.‬
‫רק שלושה יכולים להתחבר לנתב. אחרת זה יהיה איטי מדי. תצטרך לחכות.‬
‫יש לי דדליין חשוב. הבוס שלי יהרוג אותי.‬
‫אני מכיר את זה.‬
‫הדלת.‬
‫לא מחובר לאינטרנט‬
‫יש פה אינטרנט אלחוטי, נכון?‬
‫בדרך כלל, אבל הרשת לא פעלה כל היום.‬
‫סליחה.‬
‫- שלום? - רק רגע.‬
‫- יש אינטרנט אלחוטי? - כן.‬
‫יש לנו עוגה.‬
‫טוב.‬
‫לא, זו הסיסמה. "יש לנו עוגה", בלי רווחים.‬
‫הבנתי.‬
‫היי!‬
‫באצ'י. אני מצטערת.‬
‫לא התכוונתי לדרוך לך על הזנב.‬
‫אתה לא הכי מועיל. ואתה? פשוט ישבת והסתכלת עליה?‬
‫אני... כאילו, אנחנו מכירים.‬
‫מה?‬
‫לפני כמה ימים, בתחנת האוטובוס. זו היית את.‬
‫הם היו בתנור יותר מדי זמן.‬
‫כן? נראה לך?‬
‫כן.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫- פשוט הסתכלת עליה כשהיא גנבה לי מקרונים. - מקרון אחד.‬
‫ועכשיו אתה מייעץ לי על אפייה?‬
‫זו לא אשמתי. אם כבר, זה צדק פואטי.‬
‫צדק פואטי? על מה? מה עשיתי לך בכלל?‬
‫- בגללך פספסתי את אהבת חיי. - לא בגללי.‬
‫אלמלא את והכלב שלך, כבר הייתי ברקיע השביעי.‬
‫יודע מה? לך לחפש את הרקיע השביעי שלך.‬
‫לא נראה לי שהוא פה.‬
‫אה, שוב אתה.‬
‫הזמנתי שולחן.‬
‫- אני בספק. - אני רשמתי את ההזמנה.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫- מה תרצה? - זאכרטורטה ומלאנז', בבקשה.‬
‫מיד.‬
‫אתה בא לפה בכל יום?‬
‫אז תטעם משטרודל התפוחים.‬
‫זאכרטורטה, מלאנז' ומים.‬
‫תודה.‬
‫לא, עוד לא.‬
‫תוציא את זה מפה.‬
‫תינשאי לי?‬
‫כן. כן!‬
‫נראה שאתה עומד לבכות.‬
‫זה כמו בסרט.‬
‫נקווה רק שלסרט יהיה סוף טוב.‬
‫זה הסוף הטוב.‬
‫זה? זו רק ההתחלה.‬
‫היי.‬
‫נו? היא הייתה שם?‬
‫מה?‬
‫ב"קפה זאכר"? היא הייתה שם?‬
‫לא, היא לא הייתה שם.‬
‫חבל. נו, טוב.‬
‫ההסתברות מחר תהיה 364 לאחת.‬
‫שלוש ל-365.‬
‫אני חושב שזה ממש מיושן.‬
‫אבל אני חושב שזה ממש נחמד.‬
‫תודה.‬
‫יודע מה? אולי גם לי כדאי לנסות את זה.‬
‫אל תספר לאחרים שאני דובר גרמנית רהוטה.‬
‫בסדר.‬
‫קרל, נדרשנו לשנות את השאלות בדחיפות.‬
‫אימות עובדות עד מחר ב-8:00.‬
‫מהו "טששרל"?‬
‫א', ילד צ׳כי, ב', בית קפה פשוט, ג', נשיקה לוהטת או ד', בירה קטנה‬
‫לא מחובר לאינטרנט‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫אלוהים. אני מצטער. זה לא מה שנראה לך.‬
‫זה היה מקרה חירום. לא היה לי לאן ללכת.‬
‫תיכנס. אתה סתם מסתיר משם.‬
‫למה באת מוקדם כל כך?‬
‫כדי להציל את משכימי הקום שצריכים קפה.‬
‫ואתה? זו הפעם הראשונה שראיתי הומלס עם לפטופ.‬
‫- הומלס? - מישהו שחי ברחוב?‬
‫אני לא הומלס. אין לי אינטרנט בדירה. אפשר?‬
‫מה עם נקודה חמה בנייד?‬
‫ניצלתי את כל חבילת הגלישה.‬
‫אני רק אסיים לעבוד ואז לא תראי אותי יותר.‬
‫מי אמר, ״בבית קפה תמצא אנשים שרוצים להיות לבד אבל צריכים חברה״?‬
‫א', פרידריך ניטשה, ב', אלפרד פולגאר, ג'‬
‫סליחה, לא התכוונתי להבהיל אותך.‬
‫זה בסדר.‬
‫כשאני אופה, אני מתנתקת מהעולם.‬
‫האימייל נשלח‬
‫סיימתי.‬
‫- סליחה על הטרחה. - הנה מזכרת ממני.‬
‫- תודה. - בכיף.‬
‫שלום.‬
‫היי.‬
‫- איחרת. - התגעגעת אליי, נכון?‬
‫חיכיתי לך אתמול.‬
‫נאלצתי לסגור פה ולעשות משלוחים עם הכלב.‬
‫אתמול, היום, מחר.‬
‫לעוגיות לא אכפת, נכון?‬
‫מקרונים עשויים מחלבוני ביצה. הם נשמרים ל-24 שעות בחוץ,‬
‫ושלושה ימים לכל היותר במקרר.‬
‫ואז חלבוני הביצה מתקלקלים ומישהו עלול לחטוף סלמונלה.‬
‫אתה צופה בהרבה תוכניות בישול.‬
‫לא, בשעשועוני טריוויה.‬
‫- הבנתי. - כן.‬
‫את יודעת שאני טיפוס ספונטני. זה מה שהיא אוהבת בי.‬
‫אוהבת את זה כל כך שנפרדנו.‬
‫טוב, אלברט. תוציא אותו לטיולים. ותחזיר אותו ביום שני.‬
‫לא ביום שלישי ולא ברביעי, בשני. בסדר?‬
‫- אני רוצה לסמוך עליך. - אבל תוכלי לסמוך עליי.‬
‫אני תמיד חוזר בסופו של דבר.‬
‫אני לא איזה לוזר עם סדר יום עמוס.‬
‫אפילו למר שעשועוני טריוויה אין לו"ז קבוע.‬
‫אני הולך למלון זאכר בול ב-15:00 בכל יום.‬
‫הוא לא דוגמה. הוא גרמני.‬
‫טוב, אלברט. תודה לך. באצ'י.‬
‫בוא, באצ'י.‬
‫נתראה.‬
‫- סליחה. אין לו כוונות רעות. - האקס שלך?‬
‫- אתה הולך ל"זאכר" בכל יום? - כן.‬
‫כדי לפגוש את האישה מהתחנה. אני יודע רק שהיא מבקרת שם ב-15:00.‬
‫אוי, לא!‬
‫שוב נשרפו?‬
‫לא, הם יצאו בול.‬
‫רוצה לטעום?‬
‫אפשר לקחת אחד לדרך? אני בטוח שזה יאמ... חלומי.‬
‫תוכל לעבוד פה שוב. זה לא מפריע לי.‬
‫- אני קרל. - מרים.‬
‫טוב, אני צריך לזוז.‬
‫אתה בא לפה רק בשבילי?‬
‫תירגע. המבט הזה מוכר לי.‬
‫- אתה מחכה למישהי? - כן.‬
‫יש לי תחושה טובה היום. אני בטוחה שהיא תופיע.‬
‫- כרגיל? - בבקשה.‬
‫לא מלאנז'. היא תמיד שותה איינשפאנר.‬
‫אל תחמיר איתו. גם אתה היית צעיר פעם.‬
‫סלחי לי, אני עדיין צעיר קצת.‬
‫אם אתה צעיר, אז מה אני?‬
‫- בבקשה! - את יפה לנצח.‬
‫חנפן זקן שכמוך.‬
‫חנפן צעיר.‬
‫- תראה, הוא עושה את זה באופן מושלם. - תודה.‬
‫אבל המים בצד הלא נכון.‬
‫- עכשיו זה הסדר הנכון. - תודה.‬
‫- אתה יכול ללכת. - כן, סליחה.‬
‫הוא צריך ללמוד איכשהו.‬
‫היא תבוא מחר.‬
‫תזכורת קפה זאכר‬
‫היא תבוא מחר.‬
‫המייל נשלח בהצלחה‬
‫אל תוותר. היא תבוא.‬
‫שבעה אירו. תודה.‬
‫- תודה. שיהיה לך יום טוב. - תודה. ביי.‬
‫תמיד ההתראה המעצבנת הזאת.‬
‫את מאמינה לסיפור שלו?‬
‫למה לא? גם בימים האחרונים הוא יצא מפה ב-14:30 בדיוק.‬
‫אם הוא ב"זאכר" בכל יום, הוא צריך להזמין משהו.‬
‫זה לא זול ולא פרקטי.‬
‫ביי.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫אם הוא באמת רוצה למצוא את הבחורה הזו, יש אלף דרכים יעילות יותר.‬
‫הוא יוכל להשתמש בפייסבוק או באינסטגרם. הוא סתם המציא את הסיפור הזה.‬
‫אז זה באמת נכון. באתי לבדוק.‬
‫- אם היא תבוא, את צריכה ללכת. - ממש מרגש. מה ההסתברות?‬
‫היום, זה עומד על 5.7 אחוזים.‬
‫אז לא אוריד את הז'קט.‬
‫זו היא?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫מה תרצי?‬
‫קפה קטן עם חלב, בבקשה.‬
‫אני לא אשת חלומותיו.‬
‫רק רגע!‬
‫איך היא נראית?‬
‫היא יפה.‬
‫יפה?‬
‫- מה זאת אומרת? - היא פשוט יפה.‬
‫כן, אבל היא נמוכה או גבוהה?‬
‫היא שמנה? רזה? בלונדינית? ברונטית? מה צבע העיניים שלה?‬
‫אתה לא יודע מה צבע העיניים?‬
‫כל אישה יפה בדרכה. צבע העיניים לא משנה.‬
‫אפשר לטעום?‬
‫- בתיאבון. - תודה.‬
‫מה מיוחד בה כל כך?‬
‫קשה לי לנסח את זה במילים. מדובר ב...‬
‫תחושה מסוימת.‬
‫אולי היא תבוא מחר.‬
‫- אני מרגישה קצת אשמה. - באמת?‬
‫פספסת אותה בגללי ובגלל באצ'י ועכשיו תצטרך לחכות לה לנצח ב"זאכר".‬
‫- לא נורא לחכות במקום כזה. - אני רוצה לעזור לך.‬
‫תצטרך וינאית כדי למצוא וינאית.‬
‫- בסדר. - בסדר?‬
‫טוב!‬
‫- קרולה, אני יוצאת. - בסדר.‬
‫אל תהיה עצוב בגלל הבחורה שלך, תמיד נפגשים פעמיים בחיים!‬
‫איך ידעת את כל זה לגבי מקרונים?‬
‫- זו שאלה של 300 אירו. - אתה אוהב שעשועוני טריוויה.‬
‫לא אוהב. זו העבודה שלי.‬
‫- מה? - כן.‬
‫- באמת? - אני כותב את השאלות.‬
‫ואתה זוכר הכול?‬
‫אני לא זוכר הכול, אבל יש דברים שנשמרים בזיכרון.‬
‫יובלי דנובה בפחות משש אותיות.‬
‫- לך. - איזר.‬
‫- נאב. - פילס.‬
‫- רות. - בלאו.‬
‫- איגאו. - אלטה.‬
‫- ברג. - בארה.‬
‫גונץ.‬
‫- רודל. - מלק.‬
‫מה היו השאלות הכי מגוחכות שלך?‬
‫ש... היצירה "צ'ופסטיקס" היא לא ולס אלא פולקה.‬
‫טוב.‬
‫או שכל שערה על הראש צומחת בקילומטר בחודש.‬
‫לך זה לא יפריע.‬
‫לאחרונה קראתי שברומנים ארוטיים לנשים‬
‫מככבים בעיקר מנתחים, שודדי ים, מיליארדרים, ערפדים ואנשי זאב.‬
‫את מאשרת?‬
‫בתור אישה?‬
‫גברים בלתי נגישים שנשים טהורות וחסודות מאלפות.‬
‫- זה לא קשור לאילוף! - לא?‬
‫אני לא רוצה שבחור יהיה בדיוק כמו שדמיינתי.‬
‫- אז איך כן? - כשאוהבים אדם, רואים אותו כמו שהוא.‬
‫לא את האדם שרצית או דמיינת אלא את מי שהוא באמת.‬
‫זו משמעות האהבה.‬
‫- אפשר לפתוח? - בטח.‬
‫מה זה?‬
‫אופטימיסט.‬
‫- תשמרי את העודף. - תודה.‬
‫את תמיד עושה לו עיניים.‬
‫שטויות.‬
‫- קרל! הלו! - כן, אני איתכם.‬
‫מה? כן, זה ג'.‬
‫היי.‬
‫- אחלה אוטו. - זה לא אוטו. זו אידה.‬
‫- תערמי לי. - עוד?‬
‫- כן. - טוב.‬
‫- הלו? מרים? - אני פותחת את הדלת!‬
‫הלו?‬
‫- היא תבוא מחר. בטוח. - כן.‬
‫מרים, את יודעת...‬
‫היי.‬
‫נו?‬
‫מי היה הקיסר האוסטרי האחרון? א', קרל אוטו‬
‫בוא!‬
‫- היי. - סיימת?‬
‫טוב. תוכנית מבצעית חדשה. מדיה חברתית.‬
‫- נו, די. - בחייך.‬
‫- חייך! - אני אוכל.‬
‫- חייך! - רגע.‬
‫נעלה תמונות ותיוגים של המקומות שהיית בהם.‬
‫היא תראה את זה בסופו של דבר.‬
‫צריכים שם לבלוג שלך.‬
‫אם הייתי חייב...‬
‫"מר לפני הזריחה מחפש את גברת זאכרטורטה".‬
‫"מר לפני הזריחה"?‬
‫זה הסרט האהוב עליי. את מכירה אותו?‬
‫במה הוא עוסק?‬
‫שני אנשים נפגשים ברכבת ומבלים ביחד יום בווינה.‬
‫- והם מתאהבים. - טוב, ואז מה?‬
‫ואז כלום. הם מאוהבים.‬
‫כדאי לך לראות אותו.‬
‫אז רגע, זה הסרט האהוב עליך?‬
‫שני אנשים מתאהבים וזה כל הסרט.‬
‫ככה נגמרים 90 אחוז מהסרטים הרומנטיים.‬
‫זה הסוף המושלם.‬
‫עדיף לדמיין מה קורה אחר כך.‬
‫לכן הלכת בעקבותיה?‬
‫אבל אהבה היא לא חלום.‬
‫היא מורכבת מאוד, ולכן היא עמוקה ויפה יותר.‬
‫מה היעד הבא?‬
‫יצאת מווינה?‬
‫אני לא רוצה להסתכן.‬
‫טוב... אז נלך לפאתי העיר.‬
‫- פראטר זה בפאתי העיר? - כן, לאנשים מסוימים בווינה.‬
‫וינה די מגניבה.‬
‫- הווינאים זועפים לפעמים. - והברלינאים לא כאלה?‬
‫לפעמים אני שוכח למה אני פה.‬
‫דברים קורים כל הזמן ואז...‬
‫ואז השעה 16:00 ואני משלם את החשבון ואז נזכר.‬
‫אני מתחיל לפחד שהיא תופיע.‬
‫- אם היא תופיע בכלל. - מה תגיד לה?‬
‫את האמת.‬
‫שחיכית במשך 100 ימים.‬
‫מה עוד כדאי לי לומר?‬
‫משהו מצחיק. תהיה ספונטני.‬
‫ולנגן בגיטרה בו זמנית?‬
‫פשוט תהיה מי שאתה.‬
‫נו, בוא נתרגל את זה. תעמיד פנים שאני זו היא.‬
‫לא, די.‬
‫בסדר.‬
‫אם אתה מעדיף ללהג שטויות כשתראה אותה, לך על זה.‬
‫זו ההזדמנות שלך.‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫קרל? איזו הפתעה! מה אתה עושה פה?‬
‫זה סיפור מטורף. זוכרת את היום ההוא בברלין?‬
‫אז איבדתי את המספר שלך.‬
‫והדבר היחיד שידעתי לגבייך הוא שאת באה‬
‫לאכול פה זאכרטורטה ביום ההולדת שלך.‬
‫ואני יודע שזה נשמע מטורף לגמרי...‬
‫אבל כשפגשתי אותך, ידעתי שתשני את חיי.‬
‫ושאני תמיד אתחרט אם לא אראה אותך שוב.‬
‫אם לא אשאל אותך אם את מרגישה כמוני.‬
‫לכן אני פה.‬
‫כי אני מחכה לך.‬
‫- זה מוגזם, נכון? - לא.‬
‫זה כן ואמיץ ו... אם היא מרגישה כמוך, למה להסתיר את זה?‬
‫אני חייב ללכת ל"זאכר".‬
‫כמה זמן זה נמשך?‬
‫תן לי את המספר שלך. אני אשלח לך את התמונות.‬
‫אני לא רוצה להשתמש במדיה חברתית. ביי!‬
‫טוב, ביי.‬
‫קרל. בוא!‬
‫היי!‬
‫זו רק עוגייה אחת.‬
‫שוורץ, אין לך אגרטל?‬
‫מתי היו קאלה? למי היו קאלה?‬
‫קאלה... לא עולה לי כלום.‬
‫אף אחת לא התעלתה על ההופעה שלה ב"טוסקה" מ-1953.‬
‫- מריה קאלאס. - אה.‬
‫התכוונתי לצמח. פרחי קאלה.‬
‫כן, אבל ידעת שבעקבות ריב עם המנצח קראיאן,‬
‫היא הופיעה באופרה של וינה רק שלוש פעמים?‬
‫שלוש פעמים! זו חרפה!‬
‫זה טוב.‬
‫כמה פעמים ריגשה מריה קאלאס‬
‫את הקהל בווינה? שאלה של 8,000 אירו.‬
‫זה קל עד כדי כך?‬
‫שוורץ, אל תתלה רק את האדומים בבקשה.‬
‫תשלב זהובים ביניהם.‬
‫גברתי, את כבר אמורה לדעת איך העץ אמור להיראות.‬
‫כן, אני יודעת, אבל נראה שאתה שכחת.‬
‫תשמור בבקשה כמה מהאדומים לצד הזה.‬
‫גברתי, אני תמיד מקשט צד אחד קודם ואז את השני.‬
‫אחרת אני אצטרך לטפס על הסולם ולרדת ממנו כל הזמן,‬
‫ולהזיז את הסולם.‬
‫אתה לא מסוגל לעשות את זה יותר? אז נבקש מטוני. טוני!‬
‫אני תמיד מקשט את העץ שלנו.‬
‫מכל הלב.‬
‫אבל בחוסר טעם, לצערי.‬
‫קרל! תגיד לו בבקשה איך זה נראה.‬
‫נראה לי טוב.‬
‫רואה, גברת סוואליש? אפילו הוא,‬
‫הבחור חסר הטעם הזה, אוהב את הקישוטים שלי.‬
‫שוורץ, או שנקשט את העץ איך שאני רוצה או שאני הולכת מפה.‬
‫זאכרטורטה, מלאנז' ומים.‬
‫אתה עושה דבר נהדר.‬
‫העובדה שאתה מחכה לה.‬
‫אנחנו צריכים בעולם הזה עוד רומנטיקנים עם חלומות.‬
‫היא בטוח תבוא היום. בוודאות.‬
‫את אומרת את זה בכל יום.‬
‫אבל אני רצינית הפעם.‬
‫בתיאבון!‬
‫אז מר שוורץ הזה...‬
‫אני גאורג אייגנר, מנהל מלון "זאכר".‬
‫קרל ארנדט.‬
‫במשך מאה ימים, האיש הזה בא לפה כדי לחכות לאהבת חייו.‬
‫זוהי מסירות ראויה להערצה.‬
‫המסורת חשובה לנו.‬
‫ולאות מסירותך, אני רוצה לזכות אותך בשי קטן.‬
‫טוני?‬
‫אני רוצה להעניק לך שובר לשהות של לילה אחד במלון שלנו.‬
‫כולל ארוחת ערב זוגית לאור נרות.‬
‫תודה!‬
‫גם הביקור שלך היום על חשבוננו. סלח לי בבקשה.‬
‫היה נעים להכיר.‬
‫לא הייתי מתנגדת ללילה במלון "זאכר".‬
‫אם היא לא תופיע, תוכל להזמין אותי.‬
‫אי אפשר לחפש אהבה. היא תופיע מעצמה.‬
‫הסוד הוא...‬
‫אני לא רוצה לשעמם אותך.‬
‫- אני מדברת כמו אישה זקנה. - בכלל לא.‬
‫מה הסוד?‬
‫לא להחמיץ אותה כשהיא תמצא אותך.‬
‫אני אזכור את זה.‬
‫בוא איתי.‬
‫בעלי. אהבת חיי.‬
‫ומי האישה המקסימה הזו?‬
‫אנחנו כמעט לא התחתנו.‬
‫כי החמצנו את ההזדמנות שלנו.‬
‫הוא היה חבר טוב שלי...‬
‫לפני שנהיה אהבת חיי.‬
‫הוא היה מנצח באופרה של וינה.‬
‫הייתי בכל ההופעות שלו.‬
‫אופרה היא נוראית לפעמים.‬
‫אבל כשהיא מוצלחת...‬
‫אתה מרגיש שמלאך ירד מהשמיים ונגע בליבך.‬
‫אף פעם לא הייתי באופרה.‬
‫לא יעלה על הדעת! אני אשיג לך כרטיסים.‬
‫אין צורך.‬
‫בהחלט יש צורך. רגע, מה מציגים שם כרגע?‬
‫"טוסקה". מחר ב-19:00.‬
‫בסדר.‬
‫אפשר שני כרטיסים? אני אשלם, כמובן.‬
‫ידידה שלי אוהבת אופרה.‬
‫ידידה?‬
‫נתראה מחר.‬
‫מאצה?‬
‫מה אתה עושה כל היום, חוץ מלאכול עוגות?‬
‫ניסיתי להשיג אותך כמה ימים.‬
‫תבלה את חג המולד במלון ההוא?‬
‫- אם אין ברירה. - ומה עם אימא?‬
‫היא לא מבקשת הרבה. חג המולד חשוב לה.‬
‫אני לא יכול לוותר. ככה הכול יהיה לשווא.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אני בא לשם.‬
‫מה? לא! מאצה?‬
‫- אפשר קפה, בבקשה? - בטח.‬
‫- היי. - היי.‬
‫לא ממש הודיתי לך על העזרה ועל שאפשרת לי לעבוד כאן.‬
‫נכון, לא הודית לי.‬
‫אז... יש לי כרטיסים לאופרה הערב.‬
‫לא עם קאלאס, אבל עדיין "טוסקה".‬
‫באמת? זה... אני אבדוק אם קרולה פנויה.‬
‫חשבתי ששנינו נלך ביחד.‬
‫אני ואתה?‬
‫כלומר...‬
‫לא התכוונתי שזה דייט.‬
‫אנחנו לא חושבים ככה זה על זה. דייט אפלטוני?‬
‫אם לא בא לך, זה בסדר. בטח נמאס לך ממני.‬
‫לא, אני אשמח.‬
‫- כן? - כן.‬
‫- ניפגש שם בכניסה? - כן, בסדר.‬
‫- טוב. אני מצפה לזה. - מעולה.‬
‫נתראה כבר.‬
‫אופס. הכול טוב.‬
‫ביי.‬
‫- היי. - שלום. קפוצ'ינו.‬
‫התלבשת יפה היום. לא אמרת לי שנצא לדייט.‬
‫כן, טוב. אה, חברת המועצה!‬
‫- תודה, טוני. - על לא דבר.‬
‫לא, זה במתנה.‬
‫תודה.‬
‫תלך לאופרה בלבוש כזה?‬
‫- לא? - לא.‬
‫לא אוכל לקבל אותו.‬
‫שטויות במיץ. תגידו לשוורץ לעלות בבקשה.‬
‫למה את גרה במלון?‬
‫אף פעם לא אהבתי לכבס, לנקות ולבשל.‬
‫יש כאלה שעוברים לבית אבות. אני בחרתי במלון "זאכר".‬
‫אם מישהו רוצה לבקר אותי, תמיד יש פה מספיק חדרים.‬
‫בחייך, את לא זקנה כל כך.‬
‫אני מעדיפה לחיות בזיכרונותיי כעת.‬
‫הרגעים הטובים בחיי התרחשו כאן.‬
‫מסיבות הבכורה. והחתונות.‬
‫יבוא.‬
‫תודה שבאת, שוורץ.‬
‫גברתי היקרה, בכל פעם שאת לא קוראת לי חמש דקות לפני סוף המשמרת שלי,‬
‫אני הולך הביתה בתחושה מוזרה.‬
‫- של צער. - של אושר.‬
‫אין לנו זמן לשוחח. האופרה לא תחכה לנו ואנחנו ממהרים.‬
‫מה חסר פה?‬
‫ג'נטלמן שילבש את הטוקסידו הזה.‬
‫- מידת הנעל? - 44.‬
‫גם אני במידה 44, אבל...‬
‫מלון זאכר‬
‫מהודר!‬
‫תראו מי התגנדר.‬
‫את נראית מקסים.‬
‫לא בכל יום הולכים לאופרה.‬
‫יש לי כרטיסיות עם פירוט העלילה, למקרה שלא היה לך זמן...‬
‫קרל, אנחנו באופרה, לא במבחן.‬
‫טוב. יש שלוש מערכות.‬
‫זה היה עצוב ויפה כל כך!‬
‫גם אני רוצה לשיר אריה במלוא גרון כשאני אמות.‬
‫הייתי רוצה סוף שמח יותר.‬
‫הקיסר יוזף השני אסר על הבורגתיאטר‬
‫להציג סופים עצובים.‬
‫זה נקרא "סוף וינאי".‬
‫- יוזף היה יופי של בחור. - כן.‬
‫רעב?‬
‫- את אוכלת נקניקייה אחרי האופרה? - זו מסורת.‬
‫מה תזמיני?‬
‫- נקניקייה עם גבינה. - אני מזמין.‬
‫שתי נקניקיות גבינה, לחם, חרדל ושתי בירות.‬
‫אתה יכול להזמין רק מה שכתוב בתפריט.‬
‫שתי נקניקיות, גבינה, לחם, חרדל ושתי בירות.‬
‫אנחנו תמיד עוסקים בחלומות שלי.‬
‫- מה החלומות שלך? - חלומות!‬
‫- לי יש משאלות. - משאלות?‬
‫מה למשל?‬
‫למשל... להחליק על הקרח בסנטרל פארק עם אהוב ליבי.‬
‫- לא! - כן!‬
‫או דברים קטנים יותר, כמו שתי כורסאות שראיתי ויתאימו לבית הקפה.‬
‫רוצה לראות אותן?‬
‫אני צריכה שמישהו יעזור לי להביא אותן.‬
‫אז אני אעזור.‬
‫- תעז לצאת מהעיר? - איתך, כן.‬
‫- כל עוד נחזור עד 15:00. - מבטיחה.‬
‫- כבר קר לך. - קצת.‬
‫- אני חייב ללכת. יש לי עבודה. - טוב.‬
‫- היה נחמד. - נחמד.‬
‫בואי לא נעשה את זה שוב.‬
‫- אני הולכת משם. - גם אני.‬
‫- לא, אני בכיוון השני. - טוב.‬
‫איפה המעיל שלי?‬
‫מחר.‬
‫אופרת וינה טוסקה‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫את יודעת שהוא אוהב מישהי אחרת.‬
‫הוא מחכה לה ב"זאכר" בכל יום, לא לך.‬
‫אני מצטערת, אבל נסיעה ביחד לא תשנה את זה.‬
‫תודה.‬
‫- תשמע. - לגבי הנסיעה מחר... קודם את.‬
‫אני יכולה לבקש מאלברט. זו לא בעיה.‬
‫אלברט? אין מצב. אני בא איתך.‬
‫חשבתי שמאחר שנצא מהעיר...‬
‫נחזור בזמן.‬
‫טוב. נתראה מחר.‬
‫כן. נתראה מחר.‬
‫ויש לי משהו לחבר'ה שלך.‬
‫וואו, תודה.‬
‫אולי תפסיקי לחלום עליו? הדרמה הזו הורגת אותי.‬
‫לא תוכלי להשיג אותו. סוף פסוק.‬
‫תוכלי למצוא בחורים נחמדים אחרים ב...‬
‫- ב"סאס"! - ב"סאס"! בואי, יהיה כיף.‬
‫לא נעים לראות אותך ככה בכל יום.‬
‫- שלום! - שלום!‬
‫זה גדול מדי לדירה של סבתא.‬
‫לואיז, זה ייכנס.‬
‫לא, איך זה ייכנס?‬
‫יהיה בסדר.‬
‫- היי. - שלום.‬
‫צידה לדרך ו-250 אירו.‬
‫מעולה.‬
‫- אתה לא רוצה ללבוש משהו חם יותר? - אלה סתם פתיתי שלג.‬
‫- אין פה חימום, אבל שיהיה. - הטייפ עובד?‬
‫כן.‬
‫- יצאנו? - יצאנו.‬
‫- זה ייפול בכביש המהיר. - תירגעי כבר.‬
‫תחזיק בידי, שלא אפול‬
‫יש לך חן מופלא כל כך‬
‫לא הרגשתי כך בחיי‬
‫תראה לי את גן העדן, כסה אותי‬
‫תותיר אותי ללא נשימה‬
‫תראה לי את גן העדן‬
‫זה מדהים.‬
‫תוכלי לעצור שם? אני צריך להשתין.‬
‫כן.‬
‫טוב. טוב.‬
‫- זה כואב. - סליחה.‬
‫בסדר! אני נכנע.‬
‫- אנחנו צריכים לזוז. - כן.‬
‫- תודה שנתת לי להצטרף. - בכיף.‬
‫נו, אידה, לא עוד פעם!‬
‫לא עכשיו!‬
‫אני אדחוף.‬
‫לא זו הבעיה.‬
‫זה כבר קרה פעם?‬
‫אידה כבר זקנה. היא סובלת מבעיות פה ושם.‬
‫- אולי הקלאץ'... - קרל, בבקשה ממך.‬
‫- את צריכה... - אני מסתדרת, קרל.‬
‫- רק תני לי... - קרל, בבקשה!‬
‫טוב. אני מבינה.‬
‫כן, תודה. ביי.‬
‫הגרר יגיע בעוד שעתיים.‬
‫בעוד שעתיים? כבר יהיה 15:00!‬
‫פאק!‬
‫לנסוע לכפר בחורף בטרנטה הזו?‬
‫"נחזור בזמן, מבטיחה". איזה טמטום!‬
‫זה סתם בזבוז זמן!‬
‫- אתה נוסע לווינה? - זה לא בתכנון.‬
‫אני אשלם לך 150 אירו אם תסיע אותו לווינה.‬
‫מרים, מה את עושה?‬
‫- עוזרת לך להגיע בזמן. - הוא גרמני?‬
‫250 אירו.‬
‫טוב, עשינו עסק.‬
‫כרגיל?‬
‫לא. אני רוצה שטרודל תפוחים היום.‬
‫בסדר.‬
‫נגמר לנו שטרודל התפוחים. תסתפק בזאכרטורטה?‬
‫תתעודד. היא תבוא.‬
‫מלאנז', אדוני?‬
‫לא היום, תודה.‬
‫הבאת את הנעליים שלי היום?‬
‫מצטער, נתקעתי בשלג. אני אביא אותן מחר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫רוצה אספרסו פרלנגרטר?‬
‫לא, אני לא רוצה פרלנגרטר או איינשפאנר או מלאנז'!‬
‫היום, לשם שינוי,‬
‫אני רוצה רק פרוסת זאכרטורטה בלי שום קפה!‬
‫ואם מישהו יגיד לי שהיא תבוא מחר בוודאות, אני אתחרפן!‬
‫נו, נו...‬
‫מקום על רמה, אבל לא נראה שזה משפר לך את מצב הרוח.‬
‫מאצה!‬
‫- אז פה בילית מאה ימים. - יותר ממאה.‬
‫תישאר לעוד מאה?‬
‫אני מודאג לגביך, קרל.‬
‫אני בסדר.‬
‫על מי אתה עובד? אני מכיר אותך, אחי.‬
‫אני בסדר.‬
‫במשך כמה זמן ניסית לעזור לי ללכת שוב?‬
‫כמה פעמים זרקת אותי מכיסא הגלגלים?‬
‫חלמת שאני פשוט אתחיל ללכת.‬
‫מה אתה מנסה לומר? שאסור לי לנסות? שאסור לי לחלום?‬
‫החלום שלך עושה לך טוב כל כך שאתה צועק על המלצרים.‬
‫רוב התאונות בטיפוס הרים מתרחשות בדרך למטה, לא בדרך למעלה.‬
‫המטפסים לא יודעים מתי לרדת בבטחה.‬
‫אני לא יודע אם בא לי לראות אותה.‬
‫או שאני סתם לא רוצה שהחרטה תלווה אותי.‬
‫אם אתה בטוח שהיא אהבת חייך,‬
‫תישאר.‬
‫אם לא, תהיה חכם יותר מכל מטפסי ההרים שמתו. תחזור הביתה.‬
‫איך חיי הלילה בווינה? אמרתי ללנה שנצא לבלות.‬
‫נראה לי שאני יודע את מי כדאי לשאול.‬
‫יופי.‬
‫לפני-הזריחה-מחפש-את-זאכרטורטה‬
‫מועדון סאס הלילה?‬
‫צודקת! בואי נעשה חיים!‬
‫ברצינות. כל הבחורות הכי שוות נמצאות שם.‬
‫נוכל לדבר על משהו אחר?‬
‫מה חשוב חוץ מבחורות? אתה יושב ב"זאכר" בשביל בחורה.‬
‫הכול טוב?‬
‫אודו ממש יודע לרקוד.‬
‫גם אני יכול.‬
‫ראול ממש...‬
‫- מרים? - קרל?‬
‫אתם מכירים? את לא... זו היא?‬
‫- "היא"? - "היא"?‬
‫אתה יודע, אשת חלומותיך!‬
‫- לא, היא לא. - לא, אני לא.‬
‫- אנחנו רק ידידים. - כן, ידידים. בדיוק.‬
‫באנו לרקוד. עמדת יותר מדי זמן.‬
‫לבד. בקור.‬
‫כן, למה אנחנו מחכים?‬
‫מרים, לגבי היום...‬
‫מקווה שהנסיעה השתלמה בסוף.‬
‫אח שלך רוקד מדהים.‬
‫כן.‬
‫- תשמע, בקשר למרים... - אנחנו רק ידידים.‬
‫אז לא יפריע לך שאני אתחיל איתה?‬
‫תאחל לי הצלחה!‬
‫היי! המכונית שלך בסדר?‬
‫- שאלתי אם המכונית שלך בסדר. - לא.‬
‫רוצה לשתות משהו?‬
‫- פשוט תעזוב אותי בשקט. - אני מנסה להתנצל.‬
‫בשביל מה? רק כדי שאתה תרגיש טוב יותר?‬
‫חשבת פעם מה אני מרגישה כשאני רואה אותך הולך ל"זאכר" בכל יום?‬
‫כדי להגשים פנטזיה עם אשת חלומותיך?‬
‫אתה חושב שאני אמשיך להעמיד פנים שלא אכפת לי?‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה יותר. ואני לא אעשה את זה.‬
‫זה סתם בזבוז זמן בעיניי.‬
‫לא התכוונתי לזה קודם! להיות איתך זה לא בזבוז זמן.‬
‫קודם נשמעת אחרת. מה השתנה?‬
‫- קרל, חיכיתי מספיק. - חכי, מרים!‬
‫אוי, כדאי שתזדרז. שלא תאחר.‬
‫קרל? למה אתה ער בשעה מוקדמת כזו?‬
‫התנהגתי לא יפה אתמול. אני מצטער.‬
‫לכולנו יש ימים גרועים.‬
‫אתה בסדר?‬
‫יש לי רעיון. בוא איתי. בוא!‬
‫קונדיטוריה‬
‫כשעצוב לי, אני באה לפה.‬
‫- ממש נתת לי השראה. - איך?‬
‫התפטרתי.‬
‫מה? למה?‬
‫תמיד רציתי לטייל בעולם, ועכשיו אני אעשה את זה.‬
‫למדתי ממך שכדאי לי להגשים חלומות.‬
‫היי.‬
‫אה, הנה ה... איך קראת לו?‬
‫מר "רחמים עצמיים" שלנו.‬
‫תודה שפינית לנו את המיטה שלך.‬
‫היי!‬
‫אין מצב! תראה, אודו! מקרה חירום!‬
‫קרל מופיע בעיתון.‬
‫אלה 15 דקות התהילה שלך!‬
‫- אנשים באמת קוראים את העיתון הזה? - כן, אבל לא מודים בזה.‬
‫- הרבה אנשים! - אז היא תצוץ ב"זאכר" בקרוב.‬
‫- ומרים? - מי תהיה החצי השני שלך?‬
‫הקרואסון המתוק מרים או נערת הזאכרטורטה?‬
‫- כך או כך, זה יוצג על הקיר. - רעיון מעולה.‬
‫קרל מברלין? זה אתה?‬
‫ומי זה?‬
‫ניני! לא התקשרת בסוף. עכשיו אני יודעת למה. תהיה שוב ב"זאכר" היום?‬
‫כן, כמו בכל יום. ב-15:00. אני אראה אותך שם?‬
‫מטורף! כן, אני אבוא. נתראה בקרוב.‬
‫תודה, נחמד מציד...‬
‫- היי. - היי.‬
‫- רוצה לקנות את הכורסאות? הבאתי לך הכסף. - הן כבר אינן.‬
‫נוכל לשבת ולדבר לרגע?‬
‫יש לי עבודה. רק מפני שלך בא לדבר...‬
‫אני רק רוצה להגיד לך דבר אחד. ואז תוכלי להתעלם ממני.‬
‫- אני התאה... - מה?‬
‫- היי! איחרתי? - לא.‬
‫- ראול? - המסיבה הייתה נהדרת, נכון?‬
‫אידה במוסך ואני צריכה רכב. ראול עוזר לי.‬
‫למה לא אמרת? יכולנו לבוא ביחד.‬
‫כבר 14:45. אתה תאחר.‬
‫תן לי את המפתחות. אני אקפיץ אותך.‬
‫- בחורה החלטית. - כן.‬
‫מה יש, קרל? נוכל לדבר בדרך.‬
‫- מרים... - תראה!‬
‫קרל, זה אתה!‬
‫אשת חלומותיך תחכה לך ב"זאכר".‬
‫- אני לא רוצה ללכת ל"זאכר". מרים... - אתה חוזר עצוב בכל יום.‬
‫כי היא לא באה. זה טרגי.‬
‫מרים, רציתי לומר...‬
‫וואו, זה מרגש.‬
‫כמה זמן נאבקנו וסבלנו למען האהבה!‬
‫אחד בשביל כולם וכולם בשביל אחד‬
‫תקשיבי לי בבקשה!‬
‫מרים, תעצרי. את עוד תהרגי אותנו!‬
‫היי! אין לך שכל בראש, חתיכת זבל?‬
‫עופו מפה!‬
‫איזו מסירות.‬
‫- בחיים לא היית מוצא אותה בלעדינו. - אני לא רוצה ללכת ל"זאכר"!‬
‫- אתה לא רוצה ללכת ל"זאכר"? - ניסיתי לומר לך!‬
‫אם זה חשוב לך עד כדי כך‬
‫שאת כמעט הורגת אותנו, אני אלך.‬
‫אבל רק כדי להיפרד ממנה.‬
‫בבקשה, תני לי את המספר שלך. נוכל לדבר אחר כך.‬
‫דווקא היום.‬
‫הייתי צריך לבקש אותו קודם.‬
‫וישר תשמרי אותו.‬
‫אני אתקשר אחר כך.‬
‫כן.‬
‫את חושבת שהוא סוף סוף יפגוש אותה?‬
‫אני לא חושבת שכן. אני יודעת.‬
‫השולחן שלך מוכן, אדוני.‬
‫לא, אה...‬
‫קרל!‬
‫ניני.‬
‫אז חיכית לי פה במשך יותר ממאה ימים.‬
‫מטורף, נכון?‬
‫כן. אבל ממש רומנטי.‬
‫כן...‬
‫ומה שמטורף יותר...‬
‫הוא שהיום, זו הייתה הפעם האחרונה שלי.‬
‫לא חשבתי שתבואי היום.‬
‫- קבענו שניפגש. - באמת?‬
‫באינסטגרם. התכתבנו.‬
‫מרים.‬
‫בזמן שחיכיתי לך, הכרתי אנשים חדשים.‬
‫העיר הזו והכול... זה שינה את חיי.‬
‫בזכותך הכרתי אותה.‬
‫אז אתה לא מאוהב בי בטירוף?‬
‫מצטער.‬
‫- אני ממש שמחה שאמרת את זה. - למה?‬
‫ככה אני לא צריכה לשבור לך את הלב.‬
‫לא התקשרת. ואני לא אוהבת לחכות.‬
‫אני לא רומנטית בכלל. בכל מקרה...‬
‫גם אני התאהבתי.‬
‫ג'וני דפ המשודרג?‬
‫איך ידעת?‬
‫לא רציתי לשקר. והוא זה שהראה לי את הכתבה.‬
‫למה באת בכלל?‬
‫רציתי לראות אותך עוד פעם אחת.‬
‫ולא רציתי שתחכה עד ליום ההולדת שלי.‬
‫אה, כן. מתי יום ההולדת שלך?‬
‫ב-24 באוגוסט.‬
‫טוב, היה ממש נחמד לראות אותך שוב, קרל.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫לא נכון! היא פשוט נפנפה אותו.‬
‫אני אביא לו עוגה כדי שיתגבר על הלב השבור.‬
‫אין צורך. היא לא הייתה החצי השני שלו.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫מרים‬
‫לחזור לעבודה.‬
‫תראה לאן אתה הולך, בחור צעיר!‬
‫היי.‬
‫- מרים פה? - לא.‬
‫- תיתני לי את המספר שלה? - לא!‬
‫אני אשאיר את שלי פה.‬
‫אני חושבת שהמסר היה ברור. הייתה לך הזדמנות ופישלת.‬
‫ביי.‬
‫טוב, אנשים, נתחיל בהימורים.‬
‫נו, עם מי קרל יהיה בסוף?‬
‫רומן בגדול עם גברת זאכר.‬
‫הימור נועז, אבל אשתתף.‬
‫- לא, לא. אני מהמרת על מרים. - מה?‬
‫- זה כבר התפספס. - בסדר, בסדר.‬
‫אז עשרה, 20, 80, 85 אירו...‬
‫מה?‬
‫שקט! כן, היא הייתה שם.‬
‫אבל יש לה חבר.‬
‫- זה לא משנה, בגלל... - מרים!‬
‫אבל היא שונאת אותי.‬
‫- אז אפשר להתחיל איתה? - אל תהיה מניאק.‬
‫- ראול! - סתם צחקתי.‬
‫- בסדר, אבל זה לא מצחיק. - לא מצחיק.‬
‫אני מציע שנחזור הביתה מחר.‬
‫כן.‬
‫הגיע הזמן לחזור.‬
‫תיהנו מהשהות בווינה.‬
‫יפה מאוד. טוב, תודה.‬
‫מצטער שהחזרתי אותן רק עכשיו.‬
‫תודה.‬
‫לפחות החזרת בסוף.‬
‫אני חייב להחמיא לך. הנחישות שלך הרשימה אותי.‬
‫מה אתה עושה הערב?‬
‫הולך ל"קפה בראונרהוף", כי אתה לא תהיה שם.‬
‫הזקנה הזו!‬
‫היא מעוורת אותך לגמרי.‬
‫תגיד לי מה כתוב פה, בבקשה.‬
‫כתוב שם שאת מושלמת.‬
‫לקקן אחד. אני אולי מתעוורת, אבל אני לא טיפשה.‬
‫הנה. כמעט שכחתי מזה.‬
‫אבל זו הייתה מתנה.‬
‫בעלי ששם לא זקוק לזה יותר.‬
‫זוכרת מה סיפרת לי? על סוד האהבה?‬
‫לא לפספס אותה כשהיא תמצא אותך.‬
‫תבטיחי לי שלא תחזרי על הטעות שלי.‬
‫"בראונרהוף". הערב, כשיסיים לעבוד.‬
‫אתה כזה מלודרמטי פתאום. כאילו אתה עוזב את וינה לתמיד.‬
‫- אני חוזר הביתה הלילה. - עם החברה שלך?‬
‫היא לא רוצה לראות אותי. היא נתנה לי מספר מפוברק.‬
‫מספר מפוברק?‬
‫כולו אפסים.‬
‫זה טוב מאוד. זה סימן ליצר עמוק. ואולי קצת תשוקה?‬
‫אפס הוא סימן לתשוקה?‬
‫קרל!‬
‫תילחם!‬
‫תילחם.‬
‫אופרת וינה טוסקה - 16 בדצמבר‬
‫מה אני עושה פה?‬
‫- גבינה או בשר? - גבינה.‬
‫חבר'ה, אני לא עוזב.‬
‫- מה לגבי חג המולד? - אני אחזור הביתה אז, מבטיח!‬
‫מישהו יושב פה?‬
‫גברתי היקרה...‬
‫למה אתה רשמי כל כך? אתה לא בתפקיד.‬
‫אני תמיד עומד לשירותך, גברתי היקרה.‬
‫פרנציסקה. או פאני, אם תעדיף.‬
‫טוב... אם מותר לי לבחור, אז...‬
‫פאני.‬
‫מה מביא אותך הנה, אם מותר לשאול?‬
‫גרמני צעיר הזכיר לי מילות חוכמה שאמרתי בעצמי.‬
‫ומה היו אותן מילות חוכמה, אם מותר לשאול?‬
‫איזה קשקוש על אהבה.‬
‫שמפניה?‬
‫שמפניה!‬
‫הכי משובחת שלכם!‬
‫סליחה!‬
‫סליחה.‬
‫היי, רגע!‬
‫רק עם מחליקיים.‬
‫תודה. תיהנו!‬
‫ועכשיו למשהו משנות ה-80.‬
‫אבל לא "בחג המולד הקודם". נמאס לי ממנו.‬
‫יופי. גם לי.‬
‫אני זקוק לעזרתך, אחרת שאר חיי יהיו כמו "בחג המולד הקודם".‬
‫סליחה.‬
‫חידון לחג המולד.‬
‫שאלה ראשונה.‬
‫משמעות איזה שם היא "אישה אהובה"?‬
‫א', מוקטי, ב', מורגן, ג', מרל או ד', מרים?‬
‫אף אחד לא יודע?‬
‫התשובה היא ד'. מרים.‬
‫אפשר לשאול את זה? תודה.‬
‫מה שמה של הגרוטאה הכי מקסימה בווינה?‬
‫א', טראודל, ב', קרולה, ג', בומרין או ד', אידה?‬
‫מהו "סוף וינאי"?‬
‫- א', עוגה... - ממש מביך, מול כל האנשים האלה.‬
‫ב', ריקוד.‬
‫- אבל זה גם די מתוק. - ג', משקה.‬
‫- לא תצילי אותו? - או ד', סוף טוב?‬
‫כמה ימים דרושים לך להבין שהתאהבת?‬
‫אחד, שניים, שלושה או מאה ימים?‬
‫מצטער שלקח לי המון זמן לפקוח עיניים.‬
‫אני לא פרס ניחומים.‬
‫את לא פרס ניחומים. את הפרס הגדול!‬
‫חלמתי למצוא אהבה, וכמעט פספסתי אותה.‬
‫ומאה הימים שחיכית... הם לא חשובים לך?‬
‫הייתי אוכל עוגה עוד מאה ימים בשבילך.‬
‫בא ב-15:00 במשך מאה ימים ויושב,‬
‫ושכולם יחשבו שאני משוגע. רק בשביל יום אחד איתך.‬
‫את האדם הכי טוב שאני מכיר, כי את מי שאת.‬
‫וזה מידבק כי כשאני איתך, אני מי שאני.‬
‫אם רק תיתני לי הזדמנות...‬
‫תודה רבה.‬
‫שלום וברוכים הבאים למלון "זאכר"! הייתה לכם נסיעה נעימה?‬
‫יש לנו שובר מתנה זוגי.‬
‫מושלם. בשמחה.‬
‫תיהנו משהותכם.‬
‫לא להפריע‬
‫תרגום כתוביות: מירן קראוס‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬