Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
TEMELJENO NA ISTINITOJ PRIČI
DIJELOVI PRIČE, LIKOVI I DOGAÐAJI
IZMIŠLJENI SU ILI PRILAGOÐENI
IZ KRATIVNIH ILI DRAMSKIH RAZLOGA
PRIJATELJ ŽIDOVA
SHECHITA
BEČ
Šalom. -Šalom.
Mazel tov! -Hvala.
Nacisti su još posvuda u Beču, Victore.
Posvuda u Austriji.
Žive normalno i nekažnjeno.
Kao da se ništa nije dogodilo.
Sjećaš se mog profesora matematike?
U razredu su mi se svaki dan smijali.
Nisi se nikada branio.
Nisam.
Inače bi tebe uhitili.
Putujem sutra u Švicarsku s gđom Frnkel.
Moram ići u banku.
A ti ćeš dati ovo jednoj poznanici.
Kojoj?
Najavio sam te za 10:00.
Adresa je ovdje zapisana.
I nemoj kasniti.
Simon Wiesenthal.
Novine su pisale o Eichmannovu uhićenju.
A moje se lice pojavilo u novinama.
Od tada me i u Beču uzimaju ozbiljnije,
barem malo.
Ali zato sada policija vozi moju kćer u školu.
No znate da je Eichmann bio samo vrh ledene sante.
Mengele, Brunner, Heim, Murer i ostali.
Vjerojatno stotine nacista živi u Austriji,
bezbrižno i slobodno.
U Njemačkoj ih je još i više.
Ne možete ih izvesti pred sud?
Samo Don Quijote bi pokrenuo sudske postupke protiv nacista.
Zašto?
Ti nacisti žive pod lažnim imenima,
kao odvjetnici, učitelji, poduzetnici.
Mnogi sjede čak i u ministarstvu.
Tamo prikrivaju stare nepravde
i istodobno stvaraju nove.
Međutim, vaš otac
želi očigledno zbilja pokušati.
Weizmannovi se sele u Ameriku.
Zbilja? -Da.
Weizmann ne može više izdržati život iza zatvorenih vrata.
Ali upravo je to cilj naše zajednice,
da to više ne bude potrebno.
Kamo možeš u Beču otići s kipom na glavi?
Ne radi se o tome. -Weizmannu se radi.
Što misliš koliko njih bi ponovno vikalo "Heil Hitler!"
Njima smo i dalje škrti Židovi. Lihvari.
A drugima su crnci previše crni.
Moram ti nešto pokazati, Victore.
Želim te upoznati s nekim, ali mora ostati među nama.
Izgubio si majku i sestru u Mauthausenu?
I tetku.
A djed i baka su zaklani pred njegovim očima
u svom skrovištu u šumi. Sa shechita nožem.
A ti?
Ja sam preživljavao.
Sam u šumi,
kao dijete od 8 godina.
Znaš li tko sam ja, Victore?
Ja sam onaj koji se brine
da ste tvoj otac, ti, prijatelji
sigurni ovdje u Beču.
Za to trebamo ljude poput tebe i Arija.
A kako to izgleda?
Uzmimo kao primjer sinagogu.
Što ako netko odluči baciti bombu na nju?
Ili počne pucati oko sebe jer mrzi Židove?
Moramo to spriječiti.
Što mi to želiš pokazati?
O čemu se radi, Ari?
Ne želim imati problema zbog neke nepodopštine.
Nešto što će nam možda zatrebati.
Izvoli.
Donijeli su ih očevi iz Izraela.
No ti su muškarci prestari, Victore.
Ti, ja i naši prijatelji
moramo sada držati oči otvorene.
Dakle...
Ne vjerujem da ćemo ikada više trebati ovo oružje.
Idemo se provozati?
Moji te žele upoznati.
Što si im rekla o meni?
Da si tek kratko ovdje, jer si studirao u Engleskoj.
Samo to.
Nisu baš otvoreni što se toga tiče.
Barem mislim. -Tolerantni?
Katolici su.
I to jako.
A što kažu na ovo?
Ni o tome ništa ne znaju.
Tata?
Halo? -Ovdje Wiesenthal.
Mogu li dobiti vašeg oca?
Mislim da već spava.
Slušajte, Victore.
Vaš otac me zamolio da nekoga pronađem.
Kurt Gogl.
SS "Unterscharführer"
i bivši zapovjednik koncentracijskog logora Mauthausen.
Taj je čovjek odgovoran za smrt stotine ljudi,
a danas nesmetano živi na prekrasnom jezeru Wolfgang.
Uzeo je prezime supruge:
Hartinger.
Kako to znate?
Jedan preživjeli iz Mauthausena mi je rekao.
Bio je tamo na odmoru i sa sigurnošću ga prepoznao.
Taj Gogl je tamo kao Kurt Hartinger
ravnatelj škole
i jedan od najuglednijih članova zajednice.
Zar ga poznajete?
Vi ste dakle krojač, ako sam dobro shvatio.
Nisam baš.
Trgujemo tkaninama.
A imamo i vlastite kolekcije.
G. Dessauer je poduzetnik. -Aha.
Tvrtka je obiteljska.
Tako znači.
Koliko generacija?
Ja sam četvrta.
Nacisti su nas izvlastili.
Moj se otac 3 godine borio protiv uzurpatora
i dobio nazad tvrtku.
Međutim, manje-više ruiniranu.
Ti si Židov ili tako nešto?
Jesam.
Uf!
Tvrtka je opet uspješna?
Moramo li stalno pričati o Victorovom poslu?
Nisam znao da u Beču još postoje.
Židovi.
Da,
mnoge su ubili Nacisti.
U mojoj obitelji je samo moj otac preživio.
Čime se vi bavite, ako smijem pitati?
Voditelj je u tvornici namještaja.
Već sam ti to rekla.
Možda je i ona arizirana.
Ne vjerujem.
Sigurno nije.
Bilo je glupo od mene
što im nisam prije rekla.
Što? Da sam Židov?
Sigurno nemaju ništa protiv Židova ili crnaca.
Ni ja dugo nisam znala da si...
Imam osjećaj da mi Židovi još uvijek...
Nismo dobrodošli.
Nije istina, Victore.
Većina ljudi i ne zna što se sve tada događalo.
Katkad se osjećam kao u getu.
Ili kao...
Zaostali izbjeglica.
Jako si osjetljiv oko toga.
Osjetljiv?
Kompliciran. -Kompliciran?
Ne znam kako to nazvati.
Što je tvoj otac radio u ratu?
Trebamo svjedoke.
Svjedoke koji su spremni ponoviti izjave protiv Gogla pred sudom.
Ponoviti?
Amerikanci su pred tribunalom u Dachauu
imali nebrojene predmete iz Mauthausena.
Gogelovo je ime više puta spomenuto
ali on se skrivao, živio je pod lažnim imenom.
A sada ćemo ga uloviti.
Što možemo učiniti? -Optužit ćemo ga.
Nije tako jednostavno.
Moramo kontaktirati
udrugu preživjelih iz Mauthausena.
Možda nađemo svjedoke dovoljno hrabre da se ne boje prijetnji.
A do tada?
Bilo bi bolje
kada bi napisao pismo, Paule.
Opisat ćeš Gogelove zvjerske zločine koje si vidio
vlastitim očima.
Bojim se da ne mogu.
Možeš, tata. Pomoći ću ti.
A zatim?
Proslijedit ću pismo Ministarstvu unutarnjih poslova.
Morat će reagirati.
Kurt?
Pismo za tebe. Sa Salzburškog zemaljskog suda.
Časni sude, siguran sam...
Da su me svjedoci zamijenili s Hartmanom.
Bio je više rangiran od mene.
Češće je nekoga tukao.
Vidio sam to svojim očima.
Gottfried Hartmann.
SS Obersturmbannführer.
Poginuo je negdje u Rusiji.
To ćemo saznati kada saslušamo svjedoke
koji će vas identificirati, ili neće, g. Gogl.
Časni sude...
Ispod šljemova smo svi izgledali isto.
Svi smo bili jednako ošišani.
Samo hrabro, druže!
Tišina u sudnici!
Tišina!
Imamo svjedočenja o tome
kako ste nedavno presreli svjedoka Richarda Kuhna
u šumi kod Weitra.
Jesam.
Istina je.
Htio sam...
Popuniti rupe u pamćenju.
Htio sam znati kako je to tada bilo.
Podsjetiti se.
Mnoge sam stvari htio zaboraviti,
iz tog groznog razdoblja.
Moja vas je supruga nazvala, g. Kuhn.
Ne mogu se više sjetiti o čemu smo
taj dan točno razgovarali.
G. Kuhn bio je svjedok događaja koji su se 1944.
odigrali kod takozvanog padobranskog zida u Mauthausenu.
Citiram:
"Gogl je šutao jednog starca dok ovaj nije umro."
Prema istom iskazu
gurnuli ste jednog čovjeka niz liticu.
I on je umro.
Nisam.
Nije istina.
Sada je G. Kuhn naglo povukao iskaz
koji vas inkriminira.
Mogu vam objasniti.
To je ta zamjena o kojoj sam pričao.
Drugovi, pa čak i zatvorenici
govorili su mi da budem oprezan,
jer me mnogi zamjenjuju s Hartmannom.
I upravo to se dogodilo.
Da! -Da!
Svi su ga svjedoci prepoznali.
I prstom pokazali na njega.
Ispričali su najgroznije priče.
Ali u sudnici se činilo kao da smo ponovno u 1938.
Joj, Victore!
Vjeruj mi. Ne umišljam.
Naš je odvjetnik rekao da su optužbe teške.
Ali pitanje je kazne.
Postupci nakon toliko godina...
Moram prekinuti.
Zašto? Ne pretjerujem.
Nazovi opet sutra.
Ljutiš se na mene?
Ne, samo moram prekinuti.
Laku noć.
Dakle?
Jesi čitala današnje novine?
"Lovci na naciste su neumoljivi."
Tvoj židovski dečko je na naslovnicama.
Želim da prekineš vezu s njim. Smjesta.
Ali... -Bolje je, vjeruj mi.
Ali to je... Pretjeruješ, tata.
Čula si me.
Pitanje, g. Wiesenthal.
Tko ima koristi od ovakvih sudskih procesa?
Čovjek poput Gogla se kroz godine
društveno i politički ponovno integrirao u društvo.
Ne može ga se pustiti na miru?
Ne postoji dvostruko mjerilo za krivnju, gospodine.
Samo zakon može biti
naš odgovor na doba bezakonja.
Čekajmo unutra, Victore.
On...
Upucao je naše dijete.
Susanne.
Imala je tek 6 godina.
Pred našim očima.
Ovog nisu spalili.
Tišina!
Dosta glume! -Ovo je komedija!
Tišina u sudnici!
Svjedok ne može dalje govoriti zbog jakih emocija.
Slobodni ste.
Ne. Ne.
Zatim...
Nakon što smo supruga i ja to gledali...
I kada je i Mila bila mrtva...
Stao je ispred mene i gurnuo mi pištolj u usta.
Gledao me u oči i rekao...
"Ne."
"Tebe ću poštedjeti."
"Ispričaj drugim zatvorenicima što ih čeka
ako ne slušaju."
Dosta!
Tišina u sudnici!
Dao sam mu injekciju, sada spava.
Ali želim ga vratiti u Beč.
Ovo danas je bilo previše.
Pobrinut ću se.
Sredina!
Zašto, Ari? -Dodaj!
Igraj!
Ovamo!
Tamo, tamo, tamo!
Hajde!
Desno! -Ovamo!
Ovamo!
Bok, cure!
Hej!
O, ne!
To, to!
Ma, daj!
Hajde, trči!
Tako! -Pokušaj bolje!
Pucaj!
Da!
Ovamo! Sredina!
Vidi ovo.
Kakav poklon.
Idemo, dečki.
Pusti. Imamo sigurno drugu loptu.
O!
I?
Idemo. -Loptu, molim.
Molim? Moraš glasnije govoriti.
Loptu. -Aha!
Loptu!
Kao prvo, kaže se "molim".
Kao drugo, sad je naša.
Nisi u pravu. -Je li?
Onda je uzmi ako se usudiš.
Idemo. Idemo, molim te.
Hajde. Ili se bojiš, mali Židove?
Dođi ovamo!
Iznenadio si me kad si napao onog tipa.
Bilo je to glupo.
U pravu si.
Zašto?
U ime Republike, porota je donijela presudu.
Optuženi Kurt Gogl
oslobođen je optužbe u 21 točki.
To!
Victor!
Pričat ću s tužiteljem.
Mora podnijeti žalbu radi ništavosti.
Zašto?
Porotnici pogrešno podučeni o zakonu.
Inače ne bi nikada došli do te presude.
To je izdaja.
Izdaja svih žrtava i preživjelih.
Kolika je vjerojatnost da žalba prođe?
Inozemstvo nas gleda.
Slučaj bi se morao ponovno otvoriti.
Nastavit ćemo se boriti.
Mislim da nemam snage.
Ako odustanemo zaboravit će nas.
Možemo mi to, tata.
Ne možemo se pouzdati u državu.
Nikada nismo mogli.
Oduvijek je bilo tako, tako će i ostati.
Sloboda nije dar neke države ili s neba, Paule.
Za slobodu se treba boriti svaki dan.
Dobar dan! -Dobar dan!
Dobro jutro!
Dobar dan!
Dobar dan! -Dobro jutro!
Dobar dan!
Gdje si bio cijeli dan?
Obišao sam mjesta na kojima dugo nisam bio.
Gogl sjedi s prijateljima nacistima na svježem zraku.
Lovi ribu i misli kako smo svi glupi.
Razmišljao sam možemo li ga optužiti u inozemstvu?
Moramo ga zastrašiti.
Zeznimo ga, nas petorica, šestorica.
Ali to ga neće odvesti u zatvor.
Ako učinimo isto kao s Eichmannom?
Otmemo ga i odvedemo u Izrael? Zbilja?
Zašto ne? Nije ga problem oteti.
Nije, naravno.
Zaskočimo ga, omamimo kloroformom i strpamo u prtljažnik.
Zatim ga odvedemo u Izrael gdje će mu suditi.
6 000 kilometara,
trajektom do Tunisa,
pa kroz Libiju i Egipat s Gogleom u prtljažniku.
Što ćeš učiniti?
Sjediti ovdje i ne shvaćati svijet?
Možda ga možemo...
Kazniti ga kroz savjest.
Daj, molim te! On nema savjest.
Nalazimo se u restoranu?
Da, proslavit ćemo s Kurtom.
Tišina!
Tko je to? -Ne znam.
U ovo doba?
Što radiš ovdje?
Hoću da kažete istinu.
Gubi se!
Morat ćete se suočiti s istinom. Učinite to radije sada.
Hoćeš mi prijetiti?
Pustite ga na miru.
Nije ništa učinio. Oslobođen je.
Ne možete pobjeći.
Moj otac i ja podsjećat ćemo vas na ljude koje ste ubili.
Svaki dan i svaku noć.
Zovi policiju.
Ne shvaćam što se događalo u vašoj glavi.
Kako ste to mogli činiti?
Nisam ništa činio. Razumiješ?
A što znači rat, o tome ti, dječače,
s očevim novcem i privatnom školom u Engleskoj
nemaš pojma.
Pusti ga na miru, ti prljavi Židove!
Prestani. Zovi policiju.
Svaki dan.
I svaku noć.
Dokle god sam živ.
Halo, policija?
Ovdje Gogl.
Da se nisi više usudio doći ovamo. Jesi me čuo?
Na moju zemlju!
Vi ste zločinci!
Vi budite mrtve!
Halo?
Ovdje Zimmermann, Victore.
Povukli su žalbu radi ništavosti.
Molim?
Da, nevjerojatno.
Ali zašto?
Odlučili su u ministarstvu.
Moralo je biti političke intervencije.
Gogl je slobodan čovjek.
U redu, pobrinut ću se za to.
Ali bez tebe i Arija.
Bilo bi previše rizično.
Netko bi vas prepoznao.
Što je?
Pa nećemo ga ubiti.
Činiš se tako zamišljenim.
Pitam se kako će ovo s nama ići dalje.
Kako to misliš?
Pa...
Hoćemo ostati zajedno?
Hoćeš li me zaprositi?
Ne još.
Da, i bolje je tako.
Ne želim biti poput moje majke
koja se samo brine o kućanstvu i glumi poslušnu domaćicu.
Nitko ne želi biti poput svojih roditelja.
Kod mene doma su svi
prilično uzrujani oko cijele priče.
Možeš zamisliti.
Što misliš koliko smo mi tek uzrujani.
Moj otac mi je zabranio da te viđam.
Zašto?
Jer sam Židov?
Poruči mu da ću kao sljedeći potez
pročešljati povijest njegove tvornice namještaja.
Ako se ispostavi da...
Iskreno, ne želim postati Židovka.
Zbilje ne želim.
To nema nikakve veze s nacizmom ili...
Anna.
Ne trebaš postati Židovka zbog mene.
Vjera bi trebala biti nešto što povezuje, zar ne?
Tko je to?
Neću vas pitati smetam li. Vidim da smetam.
Smijem?
Tko ima pravo ubijati, Victore?
Nitko. Zašto?
Nitko.
Ni država, ni režim, ni vojnik, ni čovjek.
A ipak se događa.
Iako Biblija to zabranjuje, zar ne?
Očito vjera prestaje kada se pojavi vođa od krvi i mesa.
Tada ljudi brzo zaborave Boga.
Da se mene pita,
vjeru i politiku ne bi se smjelo miješati.
Jedno nema veze s drugim.
Nešto se dogodilo?
Vi mi recite.
Bilo bi pogrešno...
Uzeti pravdu u svoje ruke, vjerujte mi.
On je ubojica.
Jeste.
Ali mi nismo.
Nasilje je poput korova,
Victore.
Ne izumire ni po najvećoj suši.
Ljudi se udružuju
kako bi tiranizirali političare, najžešće rivale,
strance ili neistomišljenike.
Bacaju bombe kako bi nametnuli svoje ideale,
nije ih briga hoće li poginuti nedužni.
Nasilje treba zatrti u startu.
Jednom kad se drač primi, u kratkom ga roku ima posvuda.
A kako mislite...
Zatrti korov?
U dobro održavanom vrtu
nema izgleda nastati.
A ako je već tamo?
Potrebno je angažirati vrtlara
koji zna kako postupati s korovom.
Dragi ste mi, Victore.
Zbilja ste mi dragi.
Pazite na sebe.
I vašeg oca.
Tko je to bio?
Dvojica su u bolnici u Salzburgu.
U tako su lošem stanju
da ih policija nije mogla ispitati.
Ostali su pobjegli u zadnji čas.
Kako se to desilo?
Gogl je bio u društvu prijatelja
koji je smjesta izvadio nož.
Tada je došla gomila drugih, koristili su boksere,
oruđe, sve što je bilo pri ruci.
Htjeli su znati tko je poslao naše ljude.
Mogu zbrojiti dva i dva.
Moraš nestati na nekoliko tjedana.
Nabavi ću ti pištolj. Nosi ga uvijek uz sebe.
Ne, ne.
Sranje, sranje, sranje!
Moraš smjesta zbrisati, Victore!
Slušaj me, moraš krenuti!
A moj otac? -U bolnici je.
Moj se otac brine o njemu.
Ne možeš ništa učiniti za njega.
Smisli neki izgovor.
Ideš u posjet prijatelju u Italiju ili tako nešto.
Trebam ti pomoći pakirati?
Kako može putovanje biti lijepo ako putuješ sam?
Možda čovjek otkrije neke svoje nove strane.
Glupost!
Bit ćeš usamljen.
Saznat ću.
Idem samo na nekoliko dana.
Kada se dogodi nešto loše postoje tri načina da se s time nosiš.
Možeš dopustiti da te prosvijetli ili uništi.
Ili te može ojačati.
Kada ti pogledam u oči...
Zabrinut sam.
Koliko traje vožnja do Italije?
Do mora? -Da.
Sedam, osam sati.
I ja bih rado tamo otputovala.
Idući put ćeš poći sa mnom.
Zašto ne ovaj put?
Jer te otac neće pustiti.
Pa? Nisam istog mišljenja kao on.
Imam dovoljno godina i to ga se uopće ne tiče.
Jesi li mu to već rekla?
Zar nisi htio biti sa mnom?
Ili to nije istina?
Nije istina.
Je li? A zašto sad odjedanput?
Ima nekoliko stvari o kojima trebamo...
Pričati.
Kada čujem mlinski kotač,
ne znam kuda bih.
Najradije bih umro,
tad svijet bio bi tih.
Najradije bih umro,
tad svijet bio bi tih.
Odlično.
Odlično, djeco.
Hvala.
Hvala, ravnatelju.
Tamo iza sjedi neka flundra.
Nisi slušala, zar ne, Erika?
Taj sam već čula.
Hvala.
Imate sve?
Imamo. -Živjeli!
Bok!
Želiš nešto popiti, mladiću?
Pivo, molim vas.
Otkud si?
Iz Salzburga.
Umišljeni.
Stiže pivo.
Oni koji su prijavili Hartingera...
Ustvari se zove Gogl. -Svejedno.
Trebalo bi ih sve objesiti.
Tek tako, bez suca.
Ona dvojica u bolnici ne govore.
Kako znaš?
Od Ferdla. Naši su nadležni.
Pobjegli su poput zečeva.
Čujte, Gogl je siroti čovjek.
Kako su ga samo mučili.
Takvi su ti Židovi.
Do dana današnjeg stvaraju nemir.
Točno. Živjeli!
Izvoli.
Živjeli! -Živjeli!
Želiš još nešto?
Židov, Židov.
Uvijek taj jadni Židov.
A što smo mi sve proživjeli?
Granate su raznijele drugove pokraj nas.
Ili su umirali u ratnim bolnicama.
Ili nestajali u snijegu i ledu.
Svatko je tada samo vršio svoju dužnost.
Zamisli kako je kada te zbog službe otadžbini
zatvore na 20 godina.
Gogl je zbog toga javno prozvan.
To je ono najgore.
Ne treba ga to brinuti. -A ima i rak.
Zbilja? -Prostate.
Kaže moja supruga.
Bio je u bolnici, a ona je asistirala.
Da.
Što? Što je bilo?
Ništa, Kurtl.
Možeš računati na nas. Obećavam ti.
U redu, hvala.
Idem sada kući. Sutra rano krećemo.
Pozdrav!
U pravu je, ljudi.
Što će biti sa svim tim mesom?
Neka Erika uzme. A i vi ostali.
Ja neću. Kod mene to nitko ne jede.
Stavi mi na račun, Erika. -Već jesam.
Hvala, gradonačelniče.
Doviđenja!
Vidimo se.
Doviđenja!
Sve u redu s pivom?
Račun, molim.
Što radiš u našem kraju?
Na odmoru sam.
Ne izgledaš kao izletnik.
Ni kao da si iz Salzburga.
Poznajemo se od nekud?
Ne.
Čekaj malo.
Dobro poznajem ovaj kraj,
ako te nešto zanima.
Slušajte!
Dobro jutro!
Dobro došli u lov.
Pucamo na sitnu divljač sačmom.
Nakon signala za početak progona
dozvoljeno je pucati samo prema van.
Nema više pucanja prema pogonu.
Inače bismo mogli upucati druga,
a to ne želimo, zar ne?
Dobra kob!
Koga to imamo ovdje? Zekonju!
Da!
Bio si prespor za Edera.
Jesi dobio po repu?
Da!
Da, da.
To!
Barco!
Zašto ne dolaziš kad te zovem?
Ima nešto tamo gore?
Hajde!
Molim vas za trenutak šutnje.
Vraćamo se u lovački dom. Tamo ćemo objesiti ulov.
Ali malo urednije.
I Kofleru... Fotografija.
Idemo!
Odmah se vraćam.
Hajde.
Hoćeš me upucati?
Ne možeš ti to.
Ne bih se kladio.
Što hoćeš od mene?
Dečko.
Što želiš? Podsjetiti me?
Tamo dolje.
Tamo nema ničega. -Hajde.
Zanimljiva puška. Češka, zar ne?
Što misliš na koga je već sve pucala?
Siđite niz padinu. Dolje je auto.
Vidi.
I ja ga još imam.
Iz doba moje službe.
U Mauthausenu.
Znaš da većina ljudi radije jede bijela nego smeđa jaja?
Istina je.
Mnogi su uzgajivači počeli utjecati na boju
kako bi zadovoljili potražnju.
Znaš što čine?
Izdvoje piliće sa smeđim ušima,
stave ih u kutije i ubiju ih plinom, jednostavno.
U nekom trenutku dobivaju samo bijela jaja.
Spusti oružje!
Pusti, Ederl.
Takvog poput njega mogu sam srediti.
Zar to nije prasac koji te tužio?
Prljavi Židov!
Čekajte, čekajte, čekajte!
Pustite ga.
Ili da nam zapleše?
Oni vole plesati.
Ne, upucat ću ga!
Pusti!
Kakva korist od toga?
Ionako je htio otići do svog auta
i otići zauvijek odavde.
Dakle?
Pustite ga.
Polako.
Trči.
Trči!
Trči! -Prljavi Židove!
Ne vraćaj se nikada više!
Ne zvučiš kao da si na talijanskoj obali.
Kako tamo zvuči?
Dalje.
Tajiš nešto od mene, Victore?
Zašto?
Promijenio si se od suđenja.
Preseli se k meni kad se vratim.
Stan je dovoljno velik.
Otac kaže da se ne smijem iseliti dok se ne udam.
Jesi li me to zaprosila?
Nikada ne bi dao svoj blagoslov za brak sa Židovom,
tako kaže.
Ipak radiš ono što ti tata kaže?
Naravno da ne.
Ali brak mi se čini nekako staromodnim.
Da?
Otvorite! Krim policija Beč.
Halo!
Krim policija. G. Dessauer?
Da?
Imamo prijavu protiv vas. -Molim?
Navodno ste bez dozvole nosili oružje.
Osim toga ste prijavljeni
zbog noćnog uznemiravanja i napada.
Poprilična zbirka.
Mora da je zabuna. -Gdje je oružje?
Nemam oružje. Ne postoji oružje.
Pa...
Ne smijete to raditi.
Tko kaže? -Zakon.
Nemate pravo pretražiti ovu sobu.
Želim zvati odvjetnika.
Samo posjedovanje oružja nije kažnjivo.
Ali ne smijete hodati s njim uokolo.
Nemam oružje.
I zahtijevam... -Gustl!
Ispod kreveta.
Klasika. -Jako maštovito.
Češka.
I napunjena je.
O, ne!
Potpišite ovdje.
Čekajte da prvo pročitamo.
Tako dugo ne ostajem ovdje. -I što će se sada dogoditi?
Puška ostaje zaplijenjena.
Kako navodno ne znate otkud se stvorila,
sud će odrediti kaznu.
Računajte s 20. -20 000?
Smiri se, Victore. Oni su policajci a ne suci.
Niste siromašni.
Svi ste vi bogati poslovni ljudi.
Kako to mislite?
Ne donosimo mi zakone.
Samo se brinemo da ih se svi drže.
Savjetujem ti da to ne činiš.
Ostatak stiže poštom,
uključujući prijavu g. Hartingera.
Gogl. Zove se Gogl. -Kako god.
Kaže da ste poslali nasilnike na njega.
Kleveta. Odbacujemo tako što.
Istraga će pokazati.
Idemo.
Doviđenja. -Ili da kažemo "šalom"?
Podnijet ću žalbu protiv vas dvojice.
Zašto?
Valjda "zbog čega".
Šalom.
Židovi i dalje ne podnose šalu.
Što ste vas dvoje radili za vrijeme rata?
Ti si bio vojnik?
Pusti ga. To je davno bilo.
Ali želim znati.
Jesi bio nacist?
Vidiš na kakve ideje dovodiš svog brata
tim glupim pitanjima?
Naravno da tata nije bio nacist.
Tada je svatko morao u vojsku,
inače bi ga ubili.
Stvarno?
Jednom si rekao da si bio na bojištu.
Ili to nije istina?
Reći ću ti nešto, Anna.
Srećom si kasnije rođena.
Nisi doživjela rat, ne znaš što smo prošli.
Misliš da bi drugačije postupila?
Samo zato jer te obožavatelj Židov želi uvjeriti
da smo imali izbora?
Jesi nekoga ubio, tata?
Prestani govoriti takve stvari.
Nismo ništa loše učinili.
Možeš to poručiti svom glupom dečku.
Neće mi vjerovati.
Idi u svoju sobu.
Ne želim te danas više vidjeti.
I prekinut ćeš kontakt sa Židovom. Zabranjujem ti ga.
Smjesta i zauvijek!
Čula si me.
Hoću znati jesi li bio nacist.
Idi u sobu. -Molim te, Rudi.
Zašto?
Ne smijem se družiti sa Židovom?
Ili s crncem? Ili homoseksualcem?
Ovo nije za tebe, Hannes.
Je li to neka razlika? -Zašto? Nije...
Smjesta!
Ali zašto? I ja želim znati.
Svatko moje dobi morao je u rat.
Nisam išao dobrovoljno, vjeruj mi.
Zadnje što mi treba su stare priče
o kojima nitko ne želi više pričati.
Ovdje, u mojoj kući.
Moja vlastita kćer.
Pusti je, Rudi. Mlada je i glupa.
Ne, nije.
Nadam se da nikada nećeš biti u situaciji
u kakvoj smo mi bili.
Želim samo normalno razgovarati.
Prestani, glupačo!
Nemoj da te ošamarim.
Nisi prestara za to.
Ti si lud.
Što ćemo sljedeće?
Ništa. Imam tri prijave.
Nećeš valjda odustati?
Gogl se mora pošteno bojati.
Moramo ga prokleto prepasti.
Ne boji se, vidiš i sam.
Možda je moguće ponovno pokrenuti slučaj.
Već smo pokušali.
A i da se ponovi, opet bi ga oslobodili.
Nije sigurno.
Tvoja vjera u austrijsko sudstvo je nepokolebiva.
Bog zna zašto.
Zašto mi se čini da nešto skrivaš od mene?
Pitam se hoće li prestati.
Čime? -Čime?
Oslobođen sam, Hermine.
Nevin.
Tako se to zove.
Ipak ne prestaju.
Što da radim? -Želim da to prestane.
Iako su ljudi ovdje pošteni i podržavaju nas.
Činio sam svoju dužnost.
Dužnost kao vojnik.
Što sam drugo mogao?
Otići Gringu u Berlin i reći mu da prestane?
Ili napisati ljubazno pismo Hitleru?
Ni Hitler nije za sve to znao.
Ustvari smo mi bili žrtve.
Da.
Činio si isto što i tisuće drugih vojnika.
Takva su vremena bila.
Svaki je crv tada ispuzao iz svoje rupe.
Sve što smo do tada samo u sebi mogli misliti,
smjeli smo izgovoriti na glas.
U svakom čovjeku
ima nečeg zlog, Hermi.
U tebi, u meni.
A u tim vremenima
uspjeli su
izvući to iz nas.
Odjednom si bio netko,
vrijedio si nešto.
Kurt.
Jesi li učinio nešto od onog što su rekli?
Što su rekli?
Žene i djeca.
Jesi li... -Bio sam tvrd.
Bio sam tvrd jer se to od mene očekivalo.
U ratu uvijek vlada smrt.
Ali okrutan...
Jesi me ikada doživjela okrutnog?
Znači nisi?
Nisi to učinio?
Hermi.
Vidio sam najgore stvari koje možeš zamisliti.
Stvari o kojima se ne može govoriti,
o kojima ne želim govoriti.
I te me stvari proganjaju.
To je veća kazna od one na koju me ikoji sud
može osuditi.
Sretna sam što nisi prešao tu crtu.
Dijete je dijete.
Da.
Kamo ideš?
Idem pišati u svoj vrt.
Udisati svježi zrak koji dolazi s jezera.
Nadam se da će mi skrenuti misli.
PRIJATELJ ŽIDOVA
Ipak mi ispričaj.
Što? -Ne pravi se kao da ne znaš.
Lažeš mi danima. -Kako to misliš?
Zašto si se nakon samo 2 dana vratio iz Italije.
Nedostajala si mi. -Ma daj!
Sve je to laž. Uopće nisi bio na moru.
Jesam.
A što misliš gdje sam bio?
Dobro te poznajem, Victore.
Ne govoriš istinu.
Govorim.
Želim biti u očevoj blizini dok ne ozdravi.
Toga si se sjetio nakon 7 ili 8 sati vožnje?
Da. Iz Grada sam nazvao Arija.
Rekao mi je da ima puno posla i potreban sam mu,
posebno zato što oca nema.
Tko je to?
Opet onaj Wiesenthal?
Tko je?
Policija. Otvorite!
Policija?
Odmah ću ti objasniti.
Idući put ćemo te ubiti.
Idemo!
Duboko ste spavali, Victore.
Bio sam kod vašeg oca. Nije mu dobro.
Slab je. Vrlo slab.
Misli da ste u Italiji. Ostavio sam ga u tom uvjerenju.
Grozno je biti žrtva, Victore.
Ali još je gore biti počinitelj,
živjeti s krivnjom,
prenijeti je na sljedeću generaciju.
Time mladi ponovno postaju počinitelji.
Gogl je možda slobodan,
što je strašno i tužno.
Ali zauvijek će ostati zarobljen, jer će uspomene ostati žive.
Shvaćate?
To je naš zadatak.
Odmorite se.
Zatim ćemo vidjeti dalje.
Doviđenja.
Dopustite da razgovaram s Annom, g. Steger.
Nikada više nećeš vidjeti Annu. Neće vam se javljati.
Odlazite.
Želim joj samo objasniti da... -Ako se još jednom pojavite
zvat ću policiju.
Gospodo?
Što to radite?
Čujete me?
Gdje ste bili jučer između 17 sati i ponoći?
Objasnite mi o čemu se radi.
Pitao je gdje ste bili.
Ovdje.
U koroti sam. Moj otac je preminuo.
Napuštam stan samo kada moram.
Plače mi se. -Ima svjedoka?
Ne vjerujem. -Ne vjeruješ?
Šteta.
Ništa. Ovdje nema nikoga.
Tko bi trebao biti?
Hermine Hartinger.
Udata Gogl. Gdje je?
Poznajem je? -Duhovito. Pljunula ti je u lice.
Što je s njom?
Ne budi drzak?
Ne razumijem...
Jučer je nestala.
Pretpostavljamo da je oteta.
Možda čak ubijena.
Spadate među sumnjivce. -A nemate alibi.
Pakiraj se i idemo.
Žao mi je. Imam alibi.
Bio sam jučer kod vas u postaji.
Došao sam prijaviti krađu automobila.
Oko 23:00.
Gdje ste krenuli tako kasno?
Izlazite samo kada morate.
Imao sam jučer nekoliko termina
u vezi ostavštine mog oca.
Obavio sam i kupovinu i stavio vrećice u prtljažnik.
Zaboravio sam na njih kada sam stigao kući.
No, oko 23:00 sam ogladnio.
Spustio sam se iz stana,
a automobila nije bilo.
Obišao sam kvart
misleći da sam možda parkirao negdje drugdje.
Ali to nije bio slučaj.
Došao sam na policiju.
Lijepa bajka.
Kako to mislite?
Smiri se.
I dalje ste mogli oteti ili ubiti gđu Hartinger ili Gogl.
Sakrili ste tijelo i vratili se vlakom u Beč.
Jednostavan plan.
U međuvremenu sam morao
negdje dati ukrasti svoj auto
ili ga barem dobro sakriti,
a zatim nagovoriti gđu. Gogl da pješači do stratišta
ili do skrovišta.
I to sve u 7 sati.
Od kojih bi g. Dassauer 4 proveo u vlaku.
Slušaj, ti... -Smiri se.
Ne vjerujem da se vas dvojica želite osramotiti
pred državnim odvjetnikom ili javnošću
s tom teorijom zavjere.
Šalom.
Moraš otići.
Smjesta.
Neće te više puštati na miru.
Preopasno je.
Za sve nas.
Ne možeš kući, sigurno te tamo čekaju.
Oni ili policija koja će te špijunirati.
Što ti treba?
Novac iz sefa i nekoliko osobnih stvari.
Izvoli.
Zapiši.
Želim se oprostiti od nekoga.
Je li to potrebno?
Poznaješ nekoga u Americi?
Dat ću ti nekoliko imena i adresa.
Netko će ti pomoći.
Svatko od nas je svoj vlastiti đavo.
A sami pretvaramo ovaj svijet u pakao.
Ne čini gluposti.
Inače te nisam poznavao.
Ne znam što bih rekla. Tako iznenadno.
Pobrinut ću se za sve, obećavam.
Ali ja to ne želim.
Ne želim ovisiti o tebi. -U redu.
Onda se ti pobrini za sve.
Nije smiješno.
Bit će svega ako moji saznaju da smo se sastali.
Ali ako im kažem da se selimo u Ameriku
ne znam što će moj otac učiniti.
Mislim da ja to ne mogu.
Nisam toliko spontana. -Imaj povjerenja u mene.
Ići ćeš vlakom u Zurich.
Prenoćit ćemo u hotelu.
Zatim letimo za New York.
To je strana zemlja. Ne govorim jezik.
Što ću tamo raditi? -To će se brzo srediti.
Previše se bojim, Victore.
To je previše ludo, neočekivano.
Nisam na to spremna.
Moja obitelj...
Mislim da ja to ne mogu.
To je sve.
Sve što si htio.
Sve što trebam.
"Oprez na peronu, vlak ulazi u stanicu."
Prijatelj si, Ari.
Pravi prijatelj.
Hvala.
Što je s Annom?
"Oprez na peronu."
Shvaćam. Sad si slobodan.
Možeš upoznati zgodnu Amerikanku.
Glumicu.
Pitat ću te samo jednom: gdje je moja supruga?
Dakle?
Još uvijek želim da se predate i kažete istinu.
Jednostavno. -Prestani sa sranjem!
Odgovori!
Ako je vaša supruga živa, a ne možete biti sigurni,
nema više puno vremena.
Toliko vam mogu odati.
Hoću dokaz da je živa.
Odbijeno.
Osim toga, ni sam ne znam.
Ne vjerujem ti.
Ovo je pisano priznanje vaših zločina.
Potpisat ćete.
Zatim ću vas odvesti supruzi. Vidjet ćemo je li još živa.
PRIZNANJE KURTA GOGLA
U redu.
Potpisat ću,
ali tek kad mi se Hermi vrati.
Ne može.
Možete me sada upucati.
Ali tada je vaša supruga mrtva.
Ili možete potpisati.
Odložite pušku. Revolver također.
Zbilja misliš da su ljudi glupi
i neće te otkriti?
Priznanje je bezvrijedno.
Iznudio si ga.
Ako je Hermi mrtva
objesit će te na prvo drvo.
Ako nije mrtva
priznanje si možeš ugurati na jedno mjesto.
Bezvrijedno je.
Želite se vratiti?
Put neće biti lakši.
Što smjeraš?
Hermi je živa, u to sam siguran.
Prevelika si kukavica za ubojstvo.
Inače bi me jednostavno ubio.
I gotovo.
Dakle, čemu sve ovo?
Shvaćam da se bojite.
Poznajem taj osjećaj.
Ne bojim se.
Još.
Sve ove godine ste mislili kako ste imali sreće
kada ste se lako izvukli.
Zato se sada bojite?
Jesmo li konačno gotovi?
Nasamario si me, zar ne?
Moja supruga sigurno nije bila ovdje.
Hermi?
Hermi!
Ti si onaj Židov. Prepoznajem te.
Samo da znaš.
Mora da ste me zamijenili.
Svi izgledamo isto s maskom.
ZURICH
Ne možeš zamisliti što sam sve morala obećati roditeljima.
Započeo sam novi život ovdje u Americi.
U slobodi.
Slobodi kakvu do tada nisam poznavao.
Ali za koju znam
da nije poklon države ili s neba.
Za koju se svaki dan moram boriti.
Neko vrijeme sam pretraživao internet za Kurtom Goglom.
Piše da mu je sudbina nepoznata.
Meni to više ništa ne znači.
Nažalost, znam...
Da korov i dalje može biti posvuda
kada se jednom primi.
MEDIATRANSLATIONS