Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SEMRET
- Semret, tu vorbeşti italiană? - Da.
Minunat. Am nevoie de ajutorul tău. Vino cu mine!
Nu mai împinge acum.
Nu împinge! Nu!
Gata! Împinge acum!
- Acum? - Acum!
Împinge! Cu toată forţa.
Capul a ieşit.
Vezi? Bravo!
Cordonul ombilical e blocat.
- Împinge din nou! - Încă o dată! Daniel, ajută-mă!
O să preiau eu.
Eşti puternică.
Foarte puternică.
Joe, poţi veni?
Vin acum.
Arată frumos!
Cursul ăsta e foarte important, trebuie să munceşti mult,
să fii concentrată.
Da, ştiu.
Vreau să merg la liceu.
O să fac un efort, îţi promit.
Camera 305. Etajul al treilea.
Mamă, mă duc singură.
În legătură cu şcoala.
Educaţie obligatorie?
Certificatul?
Ţi-ai terminat perioada de educaţie obligatorie într-un fel de liceu,
în 2003.
În tabăra militară de la Sawa.
Da, ca toată lumea.
Câţi ani aveaţi atunci?
17.
Şi apoi aţi fost recrutată?
Este cea mai înaltă diplomă din Eritrea,
care îţi permite, teoretic, să mergi la universitate.
Dar guvernul le-a închis după revoltele studenţilor.
În regulă, doamnă Dawit.
Este o condiţie pentru a deveni moaşă.
Dar vom analiza din nou cererea dumneavoastră.
Săptămâna trecută Eva, acum Xenia,
din fericiere Jonas este puţin mai calm.
Şi a ta? Câţi ani are?
Are un iubit?
Unii încep mai devreme, alţii mai târziu.
Joe, nu-i aşa?
- Nu eşti din zonă. nu-i aşa? - Iau tramvaiul.
Se poate?
Grozav!
Tu eşti?
Şi aici e tatăl tău?
E şi el aici?
Nici eu nu-l văd niciodată pe tatăl meu.
La naiba!
Cine spune că îngheţata se mănâncă numai vara!
Ăsta e eritreean?
Proprietarii sunt bunicii unei fete de la mine de la şcoală.
- Ai mai fost aici? - Nu.
Ce faci?
Mese de biliard, poze şi coşuri...
Ăsta e alfabetul tău?
Ce scrie?
Pot să mănânc la Hannah?
- Nu aş vrea. - Te rog, mamă!
- E aproape întuneric. - O să ajung acasă la opt.
Eu nu o cunosc pe Hanna şi nici pe mama ei.
- Bine, o să vin acasă. - Ar fi preferabil.
Să pregătesc ceva pentru cină?
Eu o să ajung târziu. Ne vedem mâine.
Eu sunt Yemane.
Am venit să schimb neonul.
Eu trebuie să...
Mama lui Hannah cunoaşte nişte familii
care caută bone.
Şi şcoala?
Sigur, dar din când în când.
Cu ce se ocupă mama lui Hannah?
Mamă, de ce mă întrebi din nou?
Nu ştiu.
Are mult de lucru, face nişte proiecte.
Proiecte?
Nu ştiu. Artă sau ceva de genul ăsta.
Ştiu ce putem face în acest weekend.
Şi tatăl ei?
Nici ea nu are tată.
Am găsit restaurantul ăsta lângă şcoală.
Chiar aş vrea să merg.
E doar un concert.
- Ştii deja. - Nu, nu ştiu.
Eşti elveţiancă.
Nu, nu sunt!
Aproape.
Mamă, uită-te la mine! Nu are niciun sens!
Bine, atunci o să mă duc singură.
Îţi interzic!
Joe? Cina e gata.
Am făcut lasagna.
Draga mea! De când nu ne-am mai văzut?
Te-ai făcut mare!
- Eşti în vizită la Zurich? - Am mult de lucru.
Ţi-a plăcut concertul?
Foarte mult. Şi aici miroase grozav.
Cafea şi floricele, mirosul pământurilor noastre.
Ne vedem mai târziu.
Mamă, aş vrea să mai stau.
- Sunt drăguţe. Hai să vorbim cu ele! - Ce tot faci?
Bună ziua!
Veniţi aici des?
Nu v-am mai văzut pe aici.
Eu sunt Yemane. Lucrez la spital.
Mă bucur să vă cunosc.
E prima dată când vin aici. E grozav!
El este nepotul meu, Tesheme.
- Bună ziua! - Eu sunt Joe, bună!
De ce nu luaţi ceva de mâncare?
Totul e în regulă?
Mergem şi noi?
- Ce e asta? - Se numeşte "shiro".
Încearcă!
De ce râzi, fetiţă obraznică?
Noi mereu mâncăm foarte picant!
- Tu de cât timp eşti aici? - Eu m-am născut aici.
Şi unde sunt părinţii tăi?
Mama e pe aici pe undeva,
tata s-a înecat când încerca să fugă, înainte să mă nasc eu.
- Şi tu crezi asta? - De ce?
Nu asculta ce spune pitica asta! Pleacă de aici!
Du-te să o cauţi pe mama ta! Sigur se uită după tine.
Ia uite la toată mâncarea asta!
Încearcă, o să-ţi placă!
Mâncăm împreună?
E foarte frumos aici!
Toată lumea a fost foarte amabilă cu noi.
Eu sigur o să mai merg!
Pot să mă întâlnesc cu Hannah la şcoală?
O să vin acasă la cinci.
Vii şi tu la subsol?
- Poate mai târziu. Mergi tu! - Bine. Ne vedem!
- Hai să mergem şi noi! - Trebuie să ajung acasă.
Te rog!
Va fi şi Ben acolo!
Şi ce să-i spun mamei?
Spune-i că vii la mine acasă să învăţăm.
Aţi sunat la Joe, nu pot răspunde acum.
Hannah mi-a spus că sunteţi foarte apropiate.
Nu m-a mai minţit niciodată până acum.
În regulă.
E frumos că există atât de multă încredere între voi.
Dar tu nu ai spus niciodată o minciună când erai adolescentă?
Vrei şi tu un pahar?
E duminică.
Sigur sunt la Clubul tinerilor şi nu au semnal la subsol.
E normal.
Bună!
Bună, fetiţo! Te-ai distrat?
Vezi? Au venit.
- Ai un musafir? - Bună, mamă!
Au decis să nască în acelaşi timp.
Julie Probst. Ea e mamă singură, primul copil.
A fost internată acum o oră, travaliu în stadiul patru, totul e bine.
La ea o să mai dureze puţin.
Până atunci o moaşă va fi disponibilă. Trebuie să ai grijă de ea pănă atunci.
Singură?
- Dar eu niciodată... - Mereu există o primă dată.
Bună ziua! Eu sunt Semret.
Poţi să opreşti chestia asta!
Îmi pare rău, eu sunt în practică.
Nu-mi pasă. Apăs eu pe buton, dacă e o problemă.
Opreşte aparatul ăla, mă scoate din minţi.
Când a fost ultima oară când aţi...
Poţi să mă tutuieşti, o să aducem un copil pe lume împreună.
Când ai avut ultimul control?
Mă bucur că nu sunt singură.
Înţeleg.
Şi tatăl?
Sunt doar eu.
Tu ai copii?
Vino!
Doris, mi-ai văzut telefonul?
E al tău? A vibrat de câteva ori.
E totul în regulă?
Ai schimbat-o pe Noemi azi?
De mai multe ori. Mama ei avea vizitatori.
Da, ea este! Şi ai verificat meconiul?
Carneţelul meu e sus, în uniformă.
Bine, pentru că din raport lipsesc notele din ultimele ore.
Scuze, nu am avut timp. Dar a eliminat meconiul.
Stai! Asta înseamnă că pot pleca acasă.
Şi cu Julie, totul a fost în regulă?
A fost o naştere uşoară?
Heller m-a trimis de acolo.
Era cu studenţii şi...
- Era prea multă lume. - Mereu e la fel.
- Heller şi studenţii săi! - Dar...
Nu e corect.
Da, dar nu poţi face nimic.
Fii mereu prietenoasă altfel o să ai probleme!
Poţi duce asta la secretariat?
Ai terminat?
Hannah?
- Ce-ai zice să baţi la uşă? - Bună!
Ce bine că eşti aici!
Hannah te place foarte mult!
Mamă ce ai fumat?
Vezi, eu am făcut asta! Când mă lăsa să-i fac lucruri!
Şi tu desenezi? Trebuie să-mi arăţi şi mie!
Da, bine!
Vai de mine! E aşa enervantă!
Şi tatăl tău?
Ea zice că e cel mai bun DJ din lume!
Şi cu ce m-am ales? Cu un glob disco!
Globul disco e grozav!
Da, sigur.
Nu l-am mai văzut de cinci ani.
Tu cât de des îl vezi pe tatăl tău?
Tu ai încredere în mama ta?
Ce ştii despre el?
Nu prea multe. Ea nu-l place prea tare.
Altfel ar fi încă împreună.
Dar niciodată nu vorbeşte urât despre el.
A mea nu vorbeşte niciodată despre tata.
Spune că o întristează prea tare.
Totul o întristează.
Nopatea visează şi apoi plânge.
Şi tu o auzi?
Da. Uneori doarme cu mine.
În patul tău?
Avem un apartament mic.
Bine, dar e cam ciudat.
Unde ai stat aşa de mult?
Nici nu s-a întunecat!
Am fost la Hannah.
Nu ai vrea să-ţi faci ceva nou?
- Ce vârstă aveai când... - Să-ţi facem o programare.
- Tu şi tata cum... - Sau vrei să te tunzi?
Vorbesc serios!
Îmi pare rău!
Cum l-ai cunoscut pe tata?
Am plecat la ţară cu mama.
Să vizităm nişte rude.
Adulţii stăteau la masă şi vorbeau...
Eram cam de vârsta ta.
Am ieşit afară să ne jucăm.
Mie şi verişoarei mele ne plăcea să cântăm.
Băieţii jucau fotbal.
Noi voiam doar să cântăm.
Ea avea o voce frumoasă, dar era foarte timidă.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
BUNĂ, TESHEME, CE FACI MÂINE?
Şi butonul ăla care te face fericit?
Te descurci foarte bine.
Noi am vrut să facem totul natural.
Dar tu nu faci nimic!
Hai să vedem cât de dilatată eşti şi apoi vom şti ce să facem.
Mănuşi sterile?
Nici nu-ţi imaginezi! Mă doare foarte tare de fiecare dată.
Mi-ai spus că dacă vom ajunge în acest punct, să te opresc.
Ştiu, dar e mai rău decât ultima dată.
Mi-am imaginat că va fi diferit.
Te descurci minunat.
Semret!
Dilatarea e doar de patru centimetri.
Poţi să te îmbraci din nou. O să mai dureze o vreme.
Ce înseamnă "o vreme"?
Dacă ai contracţii regulate, înseamnă cel puţin încă trei ore.
După ce termin liceul, vreau să merg la facultatea de arte.
- Şi tu, ce vrei să te faci? - Nu contează.
Haide, spune-mi!
Ah!
Exact, nu contează!
Un stagiu de practică ar fi grozav, să câştig nişte bani...
Pot să te ajut cu dosarul de înscriere. Mă pricep la aşa ceva.
Poate atunci şi familia mea ar putea să vină aici, la mine.
Uite!
Familia mea,
fraţii mei,
cel mai bun prieten,
părinţii mei,
aici locuiam eu.
Tu ai poze?
Eu? Eu nu am fost niciodată acolo.
Rudele tale nu-ţi trimit poze?
Pe Facebook sau Instagram?
Mama spune că nu mai avem pe nimeni acolo.
Ce-a vrut băiatul ăla să spună?
Care?
La concert.
A întrebat-o pe fetiţă: "Şi tu crezi asta?"
De ce nu ar crede că tatăl ei s-a înecat?
De ce vrei să ştii aşa ceva?
Şi tatăl meu s-a înecat, când fugea din ţară, înainte să mă nasc.
Asta îmi spune ea.
Semret. Ai venit?
Unde este Joe?
Ai îngheţat! Intră, îţi fac o cafea.
Unde sunt?
Au ieşit puţin.
O să aştept jos.
Germana ta e destul de bună.
Eu nu vorbesc prea bine.
Chiar şi literele...
Dar nu am fost niciodată prea bun la şcoală.
Dar ai de lucru.
Oarecum, e un program de integrare.
Tot e ceva. Şi înainte?
Am lucrat şi în construcţii,
mutări, curăţenie. Erau mai mulţi bani.
Erai plătit ilegal?
Dacă apare o problemă, dispari imediat.
Tu ce faci la spital?
Am nevoie de ajutorul tău.
Cum?
Joe e foarte tânără.
Fiica mea şi nepotul tău. Ea are 14 ani.
Da, bine.
Aici, adolescenţii sunt diferiţi,
eu nu vreau aşa ceva.
O să vorbesc cu el. E un băiat bun,
o să înţeleagă şi o să respecte acest lucru.
S-a întunecat. De ce ai stat atât de mult?
Relaxează-te! M-ai găsit.
- O seară bună! - Ne vedem mâine.
Doamna Gallo şi Orlando sunt noi, în salonul 302.
La ora 01.32 dimineaţa, vagin intact,
uter la minus 3. Fără probleme la alăptare.
Nu o să vă plictisiţi azi.
Avem o naştere chiar acum, în salonul 304.
Trebuie duşi într-o cameră de familie.
Şi au mai sosit două doamne.
Nu e nimic între ei.
Au stat de vorbă, s-au uitat pe fotografii.
Joe îl ajută să îşi găsească de lucru.
Bine.
Nu ai încredere în mine?
- Ce este? - Eu nu...
Eu nu vreau ca ea să afle anumite lucruri.
Ai dezertat?
Ea ştie asta. Dar sunt altele pe care nu le ştie.
O să te ajut.
Am putea face ceva toţi, împreună?
Eu nu vreau ca ei să se mai vadă.
Asta ar fi dificil.
Nu mai sunt copii.
Poate ai dreptate.
Semret, avem nevoie de tine.
Ce e cu tine?
Ai întârziat, nu eşti atentă.
Şi acum îţi iei o pauză înainte să începem lucrul!
Ai primit veşti de la şcoala de moaşe?
Adună-te!
Dacă află conducerea, s-ar putea să avem probleme.
Aşa spune el acum. E un elev bun.
Eşti optimist!
O să-ţi găseşti în curând un loc în care să faci practică.
Nu pot lucra fără permis.
- Nu ai încă? - Avem unul.
Este verificat din nou.
O să se rezolve.
Pentru tine s-a rezolvat.
Dezertarea a fost un motiv suficient.
Acum spun că e în regulă să ne întoarcem.
- Ce ştiu ei? - Ţi-am spus eu.
Eu eram singură şi Joe era încă un bebeluş.
La naiba cu politica! Jucăm biliard?
Îmi pare rău! Mă tem că nu te pot ajuta.
M-am gândit că e posibil să ştii ceva sau pe cineva.
Uită-te la ei!
Au toată viaţa înainte.
Şi noi...
Noi am lăsat totul în urmă ca lor să le fie mai bine.
A fost o greşeală?
Sunt mai bună ca tine!
Ce se întâmplă?
Ce facem aici?
Haide, unchiule! Mereu spui asta.
Altfel nu am fi supravieţuit.
Ce este? Ce s-a întâmplat?
A fost un momet, în barcă.
La început, marea era calmă,
apoi a venit o furtună puternică, valurile erau uriaşe.
Ne era rău, toată lumea vomita.
I-am spus Tesheme că totul e în mâna lui Dumnezeu.
El are un plan.
Oamenii din acea barcă
vorbeau limbi diferite şi aveau religii diferite,
dar am început să ne rugăm împreună.
Vie împărăţia Ta, Facă-se voia Ta,
Precum în cer, aşa şi pe pământ.
În acel moment de disperare, eram o singură fiinţă.
Credeam că valurile nu se vor opri niciodată,
dar după trei ore s-au oprit.
Şi apoi, fiecare a fost din nou singur.
Mai cântă, mamă!
- Bună dimineaţa! - Bună dimineaţa!
A fost dusă la spitalul de copii, cu probleme respiratorii.
Tu ai semnat externarea.
Dacă nu e meconiu, se face ecografie. Nu am spus asta?
- Da, aşa este. - Şi aţi văzut meconiul?
Trebuie să văd raportul.
Mulţumesc!
Ea are multe pe cap.
Semret! La naiba!
De obicei e foarte atentă.
Cum s-a putut întâmpla aşa ceva?
Noemi e la terapie intensivă.
Nu ştim dacă va supraviţui.
Ea mi-a spus... Şi am externat-o.
Va fi o anchetă.
Semret!
Ce s-a întâmplat?
Un colaps cardiovascular.
Ei spun că este vina mea.
Nu înţeleg de ce.
Nu poţi să spui nimic.
Ei au mereu dreptate.
O să fie bine.
Nu ştii asta.
Aşa este, nu ştiu.
Dar după tot ce ai îndurat, o să treci şi peste asta.
Trebuie să ai încredere.
Mulţumesc!
Arată-mi şi mie!
Doctor Color Egger.
Atelier de vopsit maşini.
Trebuie să scrii de ce vrei să lucrezi acolo.
Începe cu: "Stimate domn, stimată doamnă".
Hai să dansăm!
Aşa?
Am ceva pentru tine.
Aşa, nu?
Nu vreau să-i spun lui Joe ce s-a întâmplat la muncă.
Nu vreau să-şi facă griji. Te rog, nu-i spune lui Tesheme!
Bine, nicio problemă.
Bună!
Bună, mamă!
Eşti bine? Pregătită pentru examen?
Aşa cred.
Şi Tesheme? Vă înţelegeţi bine?
E în regulă.
Şi Yemane?
- Îţi place de el? - Foarte mult!
- Ieşiţi împreună? - Poate.
O să-i invităm pe amândoi la cină.
- Nu, mai bine să fiţi doar voi! - Poate.
Nu poate, cu siguranţă!
Trebuie să te căsătoreşti cu el, aşa pot rămâne şi ei aici
şi aş avea cel mai grozav frate!
Nu mă mărit cu nimeni.
Meheret?
Credeam că tot ce a fost mai greu a trecut deja,
dar apoi a trebuit să plătim din nou.
Şi nu avem deloc bani.
A trebuit să muncim toată ziua.
Firma de curăţenie era un paravan.
Noaptea veneau să se culce cu noi.
Nici nu am mai numărat.
Dar mirosul corpurilor lor...
Nu o să uit niciodată asta.
Nu sunt o victimă,
sunt o supravieţuitoare.
Nu este vina mea.
Ştiu că acum sunt în siguranţă.
Dar nu pot să dorm.
Imediat ce închid ochii, revăd totul.
50 de oameni într-o camionetă Toyota.
Din ce în ce mai puţină apă.
Şi dacă o persoană cădea din camionetă,
ei mergeau mai departe.
Şi noaptea, traficanţii... Noi am încercat să ne protejăm.
Ne ascundeam feţele.
Uneori am senzaţia că putrezesc pe dinăuntru.
- Nu este vina mea. - Nu este vina mea.
-Stauffer. - Bună, Doris, ce mai face micuţa?
Bună, Semret! E mai bine. Starea ei e stabilă.
Slavă Domnului! Şi tu ce mai faci?
Nu prea rău. Ancheta începe luni.
Dar nu-ţi face griji pentru mine. O să fiu bine.
- Cumva, trebuie să fie... - Au mare grijă de ea.
Trebuie să fie un alt răspuns, sunt sigură de asta.
Probabil că ai dreptate.
Doctorii de acolo sunt foarte buni, vor afla cauza.
- Tu nu poţi face nimic. - Desigur, înţeleg.
Mulţumesc!
E o nebunie, mamă.
- Aud şi muzică? - Meheret mi-a dat nişte melodii.
E grozavă femeia aia!
Ce ai mâncat?
Pizza, dar asta nu contează.
- A ajuns deja? - Vizionare plăcută la film!
Ne vedem mâine.
- Bine ai venit! Intră! - Mulţumesc!
- Îţi iau haina? - Mulţumesc.
Ai un apartament foarte drăguţ.
- Cum ai reuşit să... - Te rog, ia loc!
- Pentru tine. - Mulţumesc!
Asta e o surpriză.
- Pot să te ajut? - Nu, eşti invitatul meu.
O să spăl câteva farfurii.
Nu vreau asta!
- Ce este? - Nu merge.
A fost o greşeală.
Tu şi nepotul tău ne distrugeţi vieţile.
Ce fel de viaţă este asta?
Te ascunzi de oricine şi orice.
Semret, ai nevoie de ajutor!
Vorbeşte cu mine!
Pleacă de aici!
Nu este vina mea?
Nu este vina mea. Trebuie să fie o altă cauză.
- Copilul... - Uitaţi! Meconiul!
Am notat totul cu exactitate, la 13:24.
Semret, ancheta va...
Când sunt probleme cu meconiul, sunt şi alte simptome:
abdomen umflat, vomă.
- Noemi nu a avut aceste simptome. - Aşa este.
Trebuie să existe altă cauză.
O pancreatită acută, de exemplu.
- E foarte rar, dar la bebeluşi... - Pancreatită?
Ar putea duce la un colaps cardiorespirator.
Uitaţi-vă aici!
Bună, mamă!
Bună ziua!
Nu vreau să vă mai vedeţi.
Stai departe de ea!
Ce naiba se întâmplă?
Tu şi eu, doar asta contează!
- Ce s-a întâmplat? - Nu avem nevoie de nimeni.
Mă doare!
Nu putem lăsa pe nimeni să intre în vieţile noastre.
Ai înnebunit?
Întotdeauna am ştiut.
Despre ce vorbeşti?
Totul e în regulă, trebuie să fie ca înainte,
nu vreau pe nimeni în vieţile noastre.
Eşti bolnavă!
Ce prostii spui? În sfârşit am şi eu prieteni.
Eşti geloasă. Pentru că tu nu ai pe nimeni.
- Dă-mi drumul! - Îmi distrugi viaţa!
Ce faci?
Examenele sunt luni.
Am nevoie să mă odihnesc. Nu pot să mă gândesc la prostiile tale.
Unde te duci?
La Hannah.
Nu mă lăsa singură.
Mamă, eu nu pot să te ajut.
- Nu este vina mea. - Despre ce vorbeşti?
Este o anchetă, dar nu este vina mea.
Poţi să spui adevărul măcar o dată?
Oricum ştiu totul!
- Mamă, lasă-mă! - Nu.
Mamă, lasă-mă!
Ce ştii?
Că tatăl meu nu s-a înecat. Şi nu îmi pasă!
Crezi că ştii totul? Nu ştii nimic.
- În armată, când am fugit... - Mamă, calmează-te!
Nu am avut nicio şansă.
Iar şi iar.
A fost un infern.
Apoi nu am mai avut menstruaţia.
Apoi mi-am dat seama.
La început am fost şocată.
Nu ştiam ce să fac.
M-am lovit peste burtă,
voiam să scap de sarcină, dar nu s-a întâmplat.
Ai rămas cu mine.
După o asemenea
perioadă lungă de singurătate...
După acel infern...
în sfârşit nu am mai fost singură.
Nu ştiu să-ţi spun
cine a fost...
Am încercat să-l înec în Mediterană.
Trebuia să scapi de mine!
Intră!
Voiam să îmi cer scuze.
Am exagerat.
Am greşit, nu mai pot continua aşa cu Joe.
Eu, eu, eu. Nu exisşti doar tu pe lumea asta!
Şi alţii au probleme.
S-a dat decizia privind azilul?
- O să facem apel. - E prea târziu.
O să te ajut eu.
O să te ascunzi pentru moment şi vom încerca din nou.
Legile se schimbă.
Nu sunt un infractor.
Nu o să merg la închisoare.