Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫הבא בתור, בבקשה.‬
‫יום טוב, אדוני.‬
‫יום טוב.‬
‫הבא בתור, בבקשה.‬
‫כולם, רדו לרצפה!‬
‫לעזאזל.‬
‫שאף אחד לא ינסה להיות גיבור.‬ ‫תישארו למטה. היי!‬
‫אל תירה!‬
‫אמרתי, "למטה".‬
‫אל תירה בי.‬ ‫-זוז.‬
‫זוז. לרצפה.‬
‫לאן אתה הולך? למטה!‬
‫שיט!‬
‫גבירותי ורבותי, זה לא שוד בנק.‬
‫אם תישארו רגועים, תגיעו הביתה בשלום.‬
‫- יום קודם לכן -‬
‫שמי קלווין קומלו.‬
‫- תחנת הכוח רויוואל‬ ‫סילברטון, פרטוריה -‬
‫נולדתי במבופנה,‬
‫מקום בו מים זורמים נחשבו למותרות.‬
‫חבריי לנשק ואני גדלנו בדרום אפריקה‬ ‫בזמן האפרטהייד,‬
‫בחברה עם האפליה הגדולה בעולם.‬
‫הצטרפנו לתנועת השחרור‬ ‫בעקבות ההתקוממות ב-16 ביוני,‬
‫התקוממות בה רבים מחבריי מצאו בה את מותם.‬
‫רבים ממנהיגינו נכלאו או הוגלו,‬
‫והצעירים לקחו על עצמם את האחריות‬ ‫לשים סוף למערכת הבלתי מוסרית הזו.‬
‫המטרה העליונה:‬
‫להפוך את המדינה למקום שלא ניתן למשול בו.‬
‫משטר המיעוט הלבן הותיר בידינו אפשרות אחת:‬
‫אלימות.‬
‫הפיקוד העליון נתן לנו הוראות ברורות:‬
‫לחבל באתרים אסטרטגיים בעיר הבירה‬
‫ולהימנע מפגיעה באזרחים.‬
‫זו הייתה התוכנית.‬
‫חברים, חברת "סיהורס" מספקת נפט‬ ‫לצבא דרום אפריקה.‬
‫אנו נטפל בנפט.‬ ‫-ואנחנו נטפל באספקה ובחשמל.‬
‫נשתול את חומרי הנפץ‬
‫ונפגע בכמה שיותר מכלי דלק.‬
‫- מאגר נפט סיהורס‬ ‫סילברטון, פרטוריה -‬
‫אין צורך לומר לכם שאם ניתפס, לא נשב בכלא.‬
‫- 25 בינואר 1980 -‬
‫אנחנו ניתלה.‬
‫נהג המשאית צריך להגיע בכל רגע.‬
‫נקבל ממנו אות ונפעל. מהר.‬
‫- לחם, עוגות, מאפים טריים -‬
‫חברים, שתי דקות.‬
‫טרה! מהר!‬
‫אין לנו הרבה זמן.‬ ‫-אני לא יכולה להתאפק!‬
‫טרה…‬ ‫-מבאלי…‬
‫תחזרי לרכב.‬
‫זה היה מצב חירום, חבר'ה. באמת…‬
‫הוא מאחר.‬
‫הוא לא אמור לאחר.‬ ‫-נוכל להגיע רגלית?‬
‫אנחנו צריכים את נהג המשאית כדי לעבור בשער.‬ ‫-את בטוחה שזה המקום? טעויות קורות לפעמים.‬
‫קומלו לא טועה.‬
‫טוב.‬
‫החבר'ה האלה נעלמו למשך תקופה ארוכה,‬
‫אבל במקום לברוח, הם חזרו לעיר הבירה,‬
‫אחת הערים המוגנות ביותר בכל המדינה.‬
‫זה לא הגיוני, גבר.‬
‫זה הגיוני מאוד.‬
‫זו הזירה.‬
‫לב המאבק שלהם נמצא פה.‬
‫ועכשיו לחדשות.‬
‫אתמול בבוקר,‬ ‫אירע פיצוץ בתחנת הכוח רויוואל ליד פרטוריה,‬
‫אשר הותיר אלפי בתים ללא חשמל‬
‫וגרם לנזק בשווי מיליוני ראנד.‬
‫זו פעולת החבלה האחרונה‬ ‫בשרשרת פעולות טרוריסטיות‬
‫אשר זיעזעו ערים גדולות בדרום אפריקה…‬
‫היום זה ייפסק.‬
‫…הפעולות גרמו להשערה שמצב חירום…‬
‫קדימה אומקונטו!‬
‫…כל היודע דבר, מתבקש לפנות לקפטן לנגרמן…‬
‫צוות אומקונטו.‬ ‫-קדימה אומקונטו!‬
‫…בפרטוריה, בטלפון 012-555-2670.‬ ‫-לאן עכשיו?‬
‫אחד מהם יוצא.‬
‫להתכונן!‬
‫תתרחק! הוא בא אליך. תתרחק!‬
‫- רכבי סילברטון -‬
‫אישה שחורה שמעשנת בפומבי…‬
‫לא יכול להיות.‬
‫מה עכשיו?‬
‫תיכנסו פנימה. קדימה!‬ ‫-זה האיש שלנו!‬
‫נזוז!‬
‫אנחנו עושים את זה?‬
‫זה לא הוא.‬ ‫-מה?‬
‫זה לא הנהג שלנו.‬
‫מי זה?‬ ‫-אני לא יודע. משהו לא בסדר.‬
‫יש בעיה. יש לי תחושה.‬ ‫-יש לי תחושה.‬
‫תחזרו פנימה.‬
‫בייקר…‬
‫חסר בית.‬
‫בייקר. הוא הולך לברוח.‬
‫בטלו את המשימה!‬
‫זוז!‬ ‫-כל היחידות, קדימה.‬
‫היי! קדימה!‬
‫אל תירו, אני רוצה אותם חיים!‬ ‫-זוז, קדימה!‬
‫מסגו!‬ ‫-הנשק!‬
‫זוז!‬
‫מסגו! זוז!‬ ‫-קדימה!‬
‫זוז! קדימה!‬ ‫-מסגו!‬
‫כולם, פעל!‬
‫קדימה.‬ ‫-יותר מהר!‬
‫סע ברחוב הזה!‬
‫קדימה, גבר!‬
‫זוז!‬
‫מסגו, אתה לא יכול לנסוע יותר מהר? זוז!‬
‫עוף מפה! אני אהרוג אותך!‬
‫מה עכשיו?‬
‫תמשיך לנסוע.‬
‫תעיף את הרכב מפה! קדימה! זוז מפה!‬
‫אני חושבת שברחנו מהם.‬
‫קדימה!‬
‫הוא מנסה להרוג אותנו. זוז!‬
‫סע!‬
‫מי הנהג הזה?‬
‫תחנת מוניות!‬
‫עברת את התחנה!‬
‫סע אחורה!‬
‫קדימה!‬
‫תיכנס פנימה, אחי!‬
‫טמנו לנו מלכודת!‬
‫קדימה, מסגו! בוא נזוז.‬ ‫-קח את האקדח וסע!‬
‫סע, מסגו!‬
‫חברים.‬
‫איבדנו את החבר מסגו.‬
‫אנחנו צריכים ללכת.‬
‫חברים, זוזו. אנחנו צריכים למצוא מוצא.‬
‫מסגו?‬
‫מסגו! קום! מה אתה חושב שאתה עושה?‬
‫מסגו, אל תעשה לי את זה!‬
‫מסגו, אני מתחננת.‬
‫טרה, אנחנו צריכים לצאת.‬
‫לא. לכו. אני אישאר איתו. מהר, לכו.‬ ‫-טרה, אנחנו חייבים לצאת.‬
‫טרה… מבאלי. אנחנו צריכים ללכת.‬
‫מבאלי!‬
‫לכו להזדיין!‬
‫טרה! אנחנו צריכים לזוז!‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫אני חושב שזה פיטר!‬
‫פיטר, אתה בסדר? ענה לי!‬
‫השטח פנוי.‬
‫הוא עדיין נושם.‬
‫תחזיק מעמד, חבר.‬
‫"דואר פרטוריה".‬
‫זה רכב זהה לזה שהם השתמשו בו ברויוואל.‬
‫רגע, הם בדרך.‬
‫הם נטשו כאן מישהו.‬
‫כולם, סרקו את המבנה.‬
‫אני רוצה שתהפכו את הבניין הזה!‬
‫הם מוכרחים להיות כאן, מלן!‬
‫עלו למעלה! חפשו בכל הרכבים.‬
‫מכאן!‬
‫זה מבוי סתום!‬
‫מכאן!‬
‫בואו נצא מפה!‬
‫טוב.‬
‫רוץ!‬ ‫-זוזו!‬
‫קדימה!‬
‫זוזו!‬
‫קדימה!‬
‫אלדו, קדימה!‬
‫צרו קו אחד!‬
‫מהר!‬
‫זוזו!‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, חבר'ה!‬ ‫-קדימה!‬
‫קומלו!‬
‫קלווין!‬ ‫-המשאף שלי!‬
‫קלווין, אתה יכול להמשיך?‬
‫קדימה!‬ ‫-זוזו!‬
‫ספגנו אש!‬
‫קדימה!‬
‫תעברו!‬
‫תמשיכו! קדימה! נזוז!‬
‫שיט! נגמרה לי התחמושת.‬
‫מכאן.‬ ‫-זוזו, כולם!‬
‫כולם!‬ ‫-קדימה!‬
‫זוזו!‬
‫קלווין!‬
‫-אלדו!‬
‫זוז!‬
‫קדימה, אלדו!‬
‫זהו!‬
‫רבי! תתכופף!‬
‫קדימה!‬
‫זוז!‬ ‫-זוזי!‬
‫תפסו מחסה!‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה! נזוז!‬ ‫-קדימה!‬
‫תעברו!‬
‫תפסו מחסה!‬
‫קדימה!‬
‫נחזור!‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫נלכדנו!‬
‫אלוהים!‬
‫זוזי!‬
‫קדימה, סבתא. קדימה!‬
‫זוז!‬
‫חדל אש! אני חוזר, חדל אש!‬
‫השטח נקי.‬
‫הבא בתור, בבקשה.‬
‫זה בנק.‬
‫מה נעשה, חבר'ה?‬
‫זה רע.‬
‫תירגע.‬
‫טרה, זה הצד שלך. זוזי.‬
‫אלדו, זה הצד שלך.‬
‫אולי תפסיק? זה ממש מגעיל.‬
‫שלום גם לך, יפהפייה.‬
‫אגב, ברור שאתה עומד בתור הלא נכון.‬
‫לא, האמת…‬
‫אני בתור הנכון.‬
‫- ארה"ב -‬
‫שמי וושינגטון. קורנליוס וושינגטון.‬
‫את קרה.‬
‫מה אתה חושב שאתה עושה, ילד?‬
‫סליחה? קראת לי "ילד"?‬
‫אל תיתמם. אתה בתור הלא נכון.‬ ‫זה מקום ללבנים בלבד. השחורים בצד ההוא.‬
‫תוריד את הידיים שלך. אני אמריקני.‬
‫כן?‬
‫טוב, עכשיו אתה באפריקה, ילד!‬
‫הוא האזרח האמריקני שהתקשר אתמול.‬
‫בדיוק. מה? אי אפשר לנשום פה?‬
‫לא אמרת שהוא שחור.‬
‫הייתי צריכה לומר?‬
‫יוהאן, עזוב אותו. יוהאן…‬
‫אני מתנצלת, מר וושינגטון.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אני מטוסקלוסה באלבמה.‬
‫אני מתעסק עם כפריים מטומטמים כל הזמן.‬
‫תודה על ההבנה.‬
‫בסדר, הקשיבו!‬ ‫עכשיו מדובר בתקרית בה מעורבים בני ערובה.‬
‫איש לא נכנס לבנק ואיש לא יוצא.‬
‫אנחנו צריכים להקים עמדת פיקוד.‬
‫סקומן, דאג לקווי הטלפון.‬
‫שלום, אדוני.‬
‫שלום.‬
‫הבא בתור, בבקשה.‬
‫קפטן, הם כבר יורים בבני הערובה.‬
‫עדיין לא. זה מוקדם מדי.‬
‫תן לי מגפון.‬
‫כולם, רדו לרצפה!‬
‫שאף אחד לא ינסה להיות גיבור.‬
‫זוזו!‬
‫תישארו למטה!‬
‫היי!‬
‫בוא הנה.‬
‫רד לרצפה.‬
‫אל תירה.‬
‫רד!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫גבירותי ורבותי,‬
‫זה לא שוד בנק.‬
‫אם תישארו רגועים, תגיעו הביתה בשלום.‬
‫תישארו רגועים ותלכו הביתה.‬
‫נילחם!‬
‫זוז!‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, תן לי את זה.‬
‫טוב. בבקשה, אל תירה בי.‬ ‫יש לי ילדה בת שנתיים.‬
‫ואם תרצה לראות אותה שוב, אל תעשה שטויות.‬
‫טוב. סליחה.‬ ‫-זוז.‬
‫קום!‬
‫אל תפגע בי, בבקשה.‬
‫הכסף נמצא בכספת. אל תפגע באף אחד.‬
‫קח את הכסף. רק אל תפגע באיש.‬
‫זוזי. עכשיו.‬ ‫-טוב.‬
‫מהר.‬
‫אוכל להראות לך איפה הכספת.‬
‫זה לא שוד בנק.‬
‫אז מה זה?‬
‫איך קוראים לך?‬ ‫-כריסטין. אני המפקחת.‬
‫כריסטין המפקחת.‬
‫יש כאן יציאה אחורית?‬ ‫-לא, רק כניסה קדמית.‬
‫זוזי.‬
‫זוזי!‬ ‫-בסדר.‬
‫קומו!‬
‫על הרצפה.‬
‫לא שם, לשם! זוזי.‬
‫שבו.‬
‫מה זה? שלום לך.‬
‫נראה שיש לה בעיה.‬
‫תצטרפי לכולם.‬
‫מטונף פה!‬
‫שבי!‬
‫אל תעצבני אותי.‬
‫זוזו! קדימה!‬
‫בנות, גם אתן. קדימה.‬
‫קפטן.‬
‫קפטן. אני חושב שגילינו משהו.‬
‫כן?‬
‫אני לא זזה. אני לא הולכת לשום מקום.‬
‫שיהיה…‬ ‫-מי זו?‬
‫…אני לא מפחדת.‬ ‫-זו ג'יין, שאמרה שהיא קרובה של מפקחת הבנק.‬
‫אישה לבנה בשם כריסטין.‬ ‫היא אומרת שהיא תוכל לעזור.‬
‫מה דעתך?‬ ‫-אני לא זזה…‬
‫נשמור אותה בהישג יד. אולי נזדקק לה.‬
‫אני לא יכול לצאת ככה. קינזני בהיריון.‬
‫אני יודעת.‬
‫אל תחשוב על זה.‬
‫ארסמוס…‬
‫בגדו בנו.‬
‫קומלו חייב לנו הרבה הסברים.‬
‫אני לא יודע. לא קלווין.‬
‫אז מי?‬
‫מישהו בפיקוד העליון מכר אותנו.‬
‫אני רוצה תשובות.‬
‫ואני רוצה אותן עכשיו.‬
‫שיט!‬
‫אם מישהו יתקרב לחלונות האלה,‬
‫תירו בהם!‬
‫קלווין קומלו,‬ ‫אלדו ארסמוס, מבאלי טרה מבונדה.‬
‫הבניין מוקף.‬ ‫-איך הוא ידע את השמות שלנו, קומלו?‬
‫השמות שלנו לא חשובים.‬ ‫איך הוא ידע על המשימה?‬
‫הניחו את הנשק‬
‫וצאו עם הידיים למעלה.‬
‫אולי נהג המשאית?‬
‫לא. נהג המשאית ידע רק שניפגש שם‬ ‫ושתפקידו להכניס אותנו. זהו.‬
‫המלשן ידע הכול.‬
‫מישהו סיפר לו.‬
‫אני חוזר: קלווין, הבניין מוקף.‬
‫אל תסתכל עליי.‬
‫איבדתי את מסגו היום.‬
‫אל תעצבן אותי!‬
‫יחידות אחרות פעלו במשימה של סיהורס.‬
‫צאו עם הידיים למעלה.‬
‫מה נעשה?‬
‫נצא החוצה.‬
‫קלווין קומלו?‬
‫שמי קפטן לנגרמן ממשטרת דרום אפריקה.‬
‫נפגשנו מחוץ לבנק.‬
‫אנגלית.‬
‫איך אתה יודע את השמות שלנו?‬ ‫-עקבנו אחריכם במשך חודשים.‬
‫ידוע לנו שעמדתם מאחורי הפעולה ברויוואל.‬
‫אתה לא דובר אפריקאנס,‬ ‫ואתה קורא לעצמך דרום אפריקני?‬
‫אתה דובר זולו?‬
‫לא.‬
‫בני עמך נמצאים כאן 400 שנים,‬
‫לא טרחתם ללמוד את שפת המקום‬
‫ואתה קורא לעצמך דרום אפריקני?‬
‫בוא לא נתחיל ברגע שמאל, בסדר?‬
‫מאוחר מדי, קפטן.‬
‫אתה צריך להבין,‬
‫זוהי פרטוריה.‬
‫אם תשתלטו על הכיכר והבנק הזה,‬
‫אתם יורקים בפרצופה של האומה האפריקאנרית.‬
‫האומה האפריקאנרית לא מעניינת אותי.‬
‫הם קרעו לגזרים את משפחתי וגם רבים אחרים.‬
‫בשורה התחתונה, אתה ואני נצטרך לפתור את זה.‬
‫בדרכי שלום, ובזריזות.‬
‫אחרת, הסוף יהיה רע ומר.‬
‫לכולם.‬
‫תקשיב לי…‬
‫זה מה שהולך לקרות.‬
‫אני וחבריי נצא מכאן בשלום.‬
‫אלא אם תרצה שנתחיל להוציא גופות מהדלת.‬
‫לא!‬
‫אף אחד לא צריך להיפגע, קלווין.‬
‫אספק לך את מה שתרצה.‬
‫אני רוצה מסוק.‬
‫אני רוצה טייס בלתי חמוש.‬
‫ואני רוצה מעבר בטוח למיקום אותו נבחר,‬
‫אותו אמסור לטייס ברגע שנהיה באוויר,‬ ‫בלי תכסיסים.‬
‫אתה מבין אותי?‬
‫בסדר.‬
‫קפטן, אנחנו מחזיקים באזרח אמריקני.‬
‫הוא ינוע איתנו.‬
‫יש לך 20 דקות.‬
‫תתכוננו לעזוב.‬
‫קפטן!‬
‫לא. לא עכשיו.‬
‫קפטן.‬
‫אתה חושב שזה יעבוד?‬
‫זה מושלם.‬
‫עם כל הכבוד, קפטן…‬
‫המצב יכול להסתבך במהירות.‬
‫אבל עדיף שהמצב יסתבך כאן ולא בבנק.‬
‫תשיג לי את המסוק. נוציא אותם החוצה.‬
‫קדימה. הזמן שלנו אוזל.‬ ‫-הם מגיעים!‬
‫היי, אחי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אנחנו נצא מכאן.‬
‫בקרוב.‬
‫אתה תחזור לקינזני‬‫.‬
‫אתה באמת מאמין בזה?‬
‫אחרי שהסיפור הזה ייגמר,‬ ‫אתה תחבק את התינוק שלך.‬
‫קדימה, אלדו.‬
‫אני יודע שזה היה יום קשה.‬ ‫אני יודע שאיבדנו את מסגו. אבל…‬
‫עברנו מצבים קשים יותר.‬
‫וטרה לא הרגה אף אחד עדיין, אז…‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫בוא נלך הביתה, בסדר?‬
‫בוא נלך הביתה. קדימה.‬
‫גבירותי ורבותי.‬
‫ברצוננו להודות לכם על שיתוף הפעולה.‬
‫אנו מתנצלים מקרב לב על הקשיים שנגרמו לכם.‬
‫לא התכוונו להגיע למצב הזה, אבל זה המצב.‬
‫לרוע המזל, על מנת שחבריי ואני נוכל לצאת,‬
‫נזדקק‬
‫למתנדב.‬
‫גבר, אני שחור כמוכם.‬
‫אין לי קשר לזה.‬
‫אז עכשיו אתה שחור.‬
‫אבל אתה צודק,‬
‫אתה באמת שחור.‬
‫בדיוק כמוני.‬
‫אתה. אתה תהיה האמריקני שלנו.‬
‫המטרות יוצאות.‬
‫- חדשות -‬
‫לאט לאט.‬
‫הם מתקדמים למסוק.‬
‫טרה.‬
‫כמה זמן אתה משרת במשטרה?‬ ‫-אני לא שוטר.‬
‫זה מסוק אלואט מ-1964,‬ ‫כמו אלו שהשתתפו בפשיטה על מאטולה.‬
‫אתה שולט בחומר.‬
‫הפשיטה על מאטולה.‬
‫אז אל תעשה שטויות. זוז.‬
‫קדימה.‬
‫המטרות נכנסות למסוק.‬
‫קיבלתי, קפטן. אנו מוכנים לפעולה.‬
‫קדימה.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫אלדו, תיכנס!‬
‫קלווין, אני לא חושב…‬ ‫-אלדו, מה אתה עושה?‬
‫סקומן, מה אתה שומע?‬
‫אלדו, קדימה!‬
‫אלדו, גבר. סמוך עליי. קדימה, בוא נזוז!‬
‫זה קל מדי!‬ ‫-זוז.‬
‫קלווין!‬
‫תירה!‬
‫בן הערובה נמלט.‬ ‫אל תירו. אני חוזר, אל תירו.‬
‫קום!‬
‫אל תירו!‬
‫זוז!‬ ‫-קדימה!‬
‫צא משם, כלב. צא!‬
‫קדימה, כלב. זוז!‬
‫נחזור לבנק!‬
‫זוזו, כולם!‬
‫החטוף בחולצה הלבנה אינו אמריקני.‬ ‫הוא אפריקאנר.‬
‫למה אתם לא יורים, לעזאזל?‬
‫נצרו אש. לא לירות.‬
‫פישלת, קפטן!‬
‫ראיתי את זה, אתה פישלת!‬
‫מה קרה?‬ ‫-אתה יודע מה קרה!‬
‫לעזאזל!‬
‫זוז, כלב.‬
‫זוז.‬
‫-תתרחקו!‬
‫זוזו! שבו!‬
‫קדימה!‬
‫אתה לבד עכשיו. שמעת אותי?‬
‫אתה לבד עכשיו!‬
‫לא!‬ ‫-סקומן?‬
‫איבדנו את האות, קפטן, איבדנו את האות.‬
‫מה? 777. שחור בתנועה לבנה גזענית.‬
‫זה לא מה שאתה חושב.‬ ‫-אתה חתיכת חרא. זוז! רד לרצפה.‬
‫לרצפה!‬
‫ידעתי שהם לא יתנו לנו להמריא.‬
‫קלווין… אני מצטער.‬
‫הייתי צריך להקשיב לך.‬
‫אתה מצטער?‬
‫אני אראה לך מה זה להצטער, כלב!‬
‫הייתי צריכה להרוג אותך בעצמי!‬
‫מה עם מסגו?‬
‫חתיכת זבל אנוכי!‬ ‫-תישרפי בגיהינום, טרה!‬
‫תישרף אתה בגיהינום! אראה לך גיהינום…‬ ‫-מספיק!‬
‫טרה, בבקשה. אני מבין, בסדר?‬
‫הכלב הזה כמעט גרם לנו למות!‬ ‫-בלעדיו, היינו מתים עכשיו, טוב?‬
‫בבקשה…‬
‫אני מדמם.‬
‫בוא הנה…‬
‫שטן! קום!‬
‫טרה!‬
‫ועכשיו?‬
‫תיכנס לחדר מאחור. זוז!‬
‫טוב.‬
‫קדימה.‬
‫אתם מרגישים קשוחים עם הנשק, מה?‬
‫אבל אתם סתם טרוריסטים.‬
‫קום! אתה עובד קשה בשביל הלבנים?‬ ‫קום, ילד גדול!‬
‫מי המלשן המחורבן?‬
‫רד על הברכיים.‬
‫על הברכיים, חתיכת חרא!‬
‫מי המלשן המחורבן?‬ ‫-אני לא…‬
‫דבר!‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-שקרן!‬
‫חתיכת חרא!‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני רק טייס.‬
‫טרה.‬
‫בגלל אנשים כמוהו, מסגו מת.‬
‫טרה…‬
‫לכי, תירגעי.‬
‫המשטרה ידעה על המשימה בנפט סיהורס,‬
‫בגלל שמישהו סיפר להם.‬
‫כמו שאני רואה את זה, יש לך שתי אפשרויות.‬
‫אם לא תספר לי כלום, אתה תמות בבנק הזה, או…‬
‫שתספר לי מי המלשן,‬
‫ותישאר בחיים.‬
‫אני לא יודע.‬
‫לא הייתי חלק מהמבצע.‬
‫אז למה אתה חמוש?‬
‫הם שמו אקדח במסוק כדי שאוכל לחסל אתכם‬
‫ברגע שתספרו לנו מה היעד שלכם.‬
‫הם היו מחכים לכם שם…‬
‫במארב בפקודת הבריגדיר.‬
‫אתה צריך להבין דבר אחד.‬
‫אתה תצא מהבנק הזה באחת משתי דרכים.‬
‫או שתלך לכלא‬
‫או שתמות.‬
‫הם גילו את האזנת הסתר.‬
‫בדיוק כשחשבת שהיום שלך לא יהיה גרוע יותר.‬
‫כן.‬
‫הקרוקודיל הקטן כאן.‬
‫אנו נוטלים את הפיקוד המבצעי.‬
‫קפטן לנגרמן.‬
‫בריגדיר.‬
‫הקרוקודיל הגדול מת לראות אותך,‬ ‫והוא רוצה מלחמה.‬
‫בריגדיר, טיפלנו בתיק הזה במשך חודשים.‬ ‫-אני לא מדבר אליך.‬
‫מה זה?‬
‫זה מסוק, בריגדיר.‬
‫אני יודע מה זה, סקומן.‬
‫אבל למה הוא נמצא כאן, מול הדוד פול?‬
‫טפל בזה.‬
‫ו…‬
‫ראית את מצבת עובדי הבנק?‬
‫בתו של שר המשפטים, כריסטין,‬ ‫היא אחת מבני הערובה.‬
‫באמת, המפקד?‬
‫כן, סקומן.‬
‫באמת.‬
‫לכן הגעתי הנה.‬
‫עם כל הסוסים,‬ ‫הכלבים, הרובים, החיילים, הכול.‬
‫החרא הזה ייפסק עכשיו.‬
‫הבנת אותי, קפטן?‬
‫מה יש במזוודה המכוערת הזו?‬
‫מה אתה חושב שיש בה?‬
‫רגע, חכה, גבר.‬
‫מה דעתך לעשות עסקה?‬
‫אתה רוצה כסף?‬
‫בסדר.‬
‫בבקשה.‬
‫תראה, אני לא רוצה את הכסף שלך, טוב?‬
‫בחייך, גבר. מי לא רוצה כסף?‬
‫אני אמרגן אגרוף.‬
‫אתה מכיר את הקרב הגדול בין ג'ון טייט‬ ‫לגרי קוטזי?‬
‫מה לגבי נלסון מנדלה?‬ ‫אתה מכיר את מנדלה, נכון?‬
‫הוא מתאגרף.‬
‫פשוט שחררו אותי.‬
‫זהו זה.‬ ‫-כן?‬
‫היי!‬ ‫-לאט לאט!‬
‫מה יש?‬
‫יש לי תוכנית.‬
‫היי, עשינו עסק או לא?‬
‫פשוט שב!‬
‫סליחה. מתי נוכל לצאת?‬
‫האנשים כאן זקוקים למזון ומים‬
‫והם צריכים לגשת לשירותים, בבקשה.‬
‫מה התוכנית?‬
‫הם לא ייתנו לנו לצאת.‬ ‫-אני לא איכנע.‬
‫זה לא מה שאני רוצה.‬
‫תחשבו על זה.‬
‫הם מנסים להרוג אותנו עוד ממאגר הנפט.‬
‫אני יודע שמעולם לא אכזבתי אתכם, אבל…‬
‫אבל היום אכזבתי אתכם.‬
‫זו עשויה להיות המשימה האחרונה שלנו.‬
‫אבל…‬
‫אם החיים שלנו לא שווים כלום, אז אולי…‬
‫אולי ננהל משא ומתן על חיים ששווים הכול.‬
‫קלווין!‬
‫זה ראש הממשלה. הוא לא מנהל משא ומתן.‬
‫וניסינו את זה כבר.‬
‫קומלו, שוב התחלת עם זה.‬
‫כן, עשינו את זה כבר. למעננו בלבד, טוב?‬
‫אבל מה יקרה אם נהפוך לתנועה?‬
‫תנועה? נצטרך רשות מהפיקוד העליון.‬ ‫-במקום הזה, אנחנו הפיקוד העליון.‬
‫לא ניכנע.‬
‫לא ניסוג.‬
‫- 25 בינואר -‬
‫קלווין?‬
‫אמרתי לך שאם לא תציית לדרישותיי,‬ ‫יהיו לכך השלכות!‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫צייתי, סיפקתי לך מסוק.‬
‫מסוק?‬
‫היי, זה לא היה מסוק, זה היה מארב.‬
‫אני לא רוצה את המסוק שלך, קפטן.‬
‫איך אתה מתכנן לצאת משם?‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אני לא אצא.‬
‫אז מה אתה רוצה?‬
‫פגוש אותי בכניסה.‬
‫אתה מוכרח לדבר איתי.‬
‫ספר לי מה אתה רוצה.‬
‫חופש.‬
‫אנו רוצים את שחרורו המיידי‬ ‫של נלסון רוליהלאלה מנדלה.‬
‫אנו רוצים את ביטול האישומים נגדנו.‬ ‫אנו רוצים חנינה נשיאותית מראש הממשלה,‬
‫ואנו רוצים אותה בכתב, קפטן.‬
‫מנדלה?‬
‫יש לך שעה‬ ‫להשיג לי עותק חתום של החנינה הנשיאותית.‬
‫ושעה אחר כך, אנו רוצים בשחרורו בפומבי.‬
‫אז ניכנע, חבריי ואני.‬
‫קלווין, זו דרישה מוגזמת.‬
‫דרישה מוגזמת?‬
‫רק אם אתה לא מבין אותה.‬
‫קפטן, מה שווה החופש?‬
‫אני לא יודע.‬
‫הכול.‬
‫שעה אחת, קפטן.‬
‫אתה חושב שהוא יעשה את זה?‬ ‫-לא ניתן להם אפשרות אחרת.‬
‫זה ידרוש מוטיבציה אדירה.‬
‫- חזקים יותר ב-1,000,000,000 ראנד -‬
‫אז נספק להם מוטיבציה.‬
‫אלוהינו,‬
‫אנו מתפללים אליך…‬
‫בבקשה לשמור על כולנו, משני צידי המתרס‬
‫ולהעניק לנו מוצא בטוח מהבנק.‬
‫כדי שארני יוכל לחגוג את יום הולדתה השני‬ ‫של קרמין, בתו.‬
‫אנו מתפללים גם למען אמנדה‬
‫ולמען בנה שטרם נולד, סיימון.‬
‫כי לך הממלכה והגבורה והתפארת.‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫אמן.‬
‫תודה.‬
‫הם רוצים בשחרורו של נלסון מנדלה.‬
‫בתמורה, הם ישחררו את בני הערובה‬
‫וייכנעו.‬
‫היי, מה הבעיה?‬
‫אני לא יכול לנשום.‬
‫טוב. קדימה, קלווין. הנה.‬
‫הנה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫אני בסדר, בוא נזוז.‬
‫אהובתי…‬
‫טרה.‬
‫קוראים לך טרה, נכון?‬
‫מה את רוצה?‬
‫בבקשה, יש כאן אישה הרה.‬
‫זה לא אנושי.‬ ‫לא תוכלו להחזיק בנו כאן כל היום.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫תעשי משהו!‬
‫שבי.‬
‫או ש…?‬
‫מה זה?‬
‫אמרת משהו?‬
‫כל הכהים דומים.‬
‫כולכם פושעים.‬ ‫-יוהאן.‬
‫קום.‬
‫קום!‬
‫אני רוצה שתגיד שוב "כהים".‬
‫תגיד "כהה" שוב.‬
‫הוא לא התכוון לזה.‬
‫בפעם הבאה…‬
‫סתום את הפה, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫טוב, תראי.‬
‫אנחנו צמאים ומתים מרעב.‬
‫ויש לי טיסה להגיע אליה.‬
‫גבירותי… תירגעו, בבקשה.‬
‫אנחנו עובדים על זה, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה.‬
‫אני מקווה שצלצלת כדי לומר לי שהמכתב בידיך.‬
‫קלווין, אתה יודע שאנחנו שוקלים הכול.‬
‫אבל הדברים האלה לוקחים זמן.‬
‫שחרורו של אדם כמו מנדלה לא נעשה ברגע.‬
‫זה לא מספיק טוב.‬
‫הלו?‬
‫קלווין!‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫קומלו, מה אתה עושה?‬
‫קומלו! דבר איתי.‬
‫קום.‬
‫למה?‬
‫קום.‬
‫-באמת, לא באתי הנה כדי לעבור את זה.‬
‫זה קשקוש.‬
‫קדימה.‬
‫באמת…‬ ‫-קח את העגלה הזו.‬
‫זוז.‬ ‫-קדימה.‬
‫אלדו, מכונת ירייה.‬
‫שמור עליהם.‬
‫- בנק וולקסקס -‬
‫בריגדיר, הם יוצאים. הדלתות נפתחות.‬
‫השטח פנוי.‬
‫נצרו אש. הם יוצאים החוצה. זו התקדמות.‬
‫מי זה?‬
‫אני מציע לחסל אותם עכשיו.‬ ‫-חכה, בריגדיר. משהו לא בסדר.‬
‫הנה הם, עומדים בחוץ.‬
‫תירו בהם.‬
‫לא, אחד מהשלושה אינו חלק מהחשודים.‬
‫לא אמרתי שהוא חשוד. נתתי לך פקודה.‬ ‫תירו עכשיו בממזרים האלה.‬
‫קלווין ערמומי כמו שועל.‬
‫קח את זה!‬
‫הוא לא יחשוף את עצמו ככה.‬
‫אני חושב שהאיש הזה הוא בן ערובה.‬
‫שפוך את זה.‬
‫תקשיב לי, קפטן.‬
‫נתתי לך פקודה.‬
‫בריגדיר, האם ניתן לפעול?‬ ‫נוכל לפגוע בבירור.‬
‫איש לא יורה בלי פקודה ממני.‬
‫לנגרמן…‬ ‫-אני אדבר איתו.‬
‫לנגרמן!‬
‫שפוך את זה!‬
‫מה זה?‬
‫הזמן שלך נגמר, קפטן.‬
‫מהר. תצית את זה!‬
‫תצית את זה!‬
‫למה אתם עושים את זה?‬
‫מה זה מוכיח?‬ ‫-תצית את זה.‬
‫רגע, אדוני השוטר, חכה.‬
‫אני חושב שיש כאן אי-הבנה גדולה. גבר, חכה…‬ ‫-תצית את זה!‬
‫אני לא רוצה בעיות. אין לי קשר לזה.‬ ‫-לנגרמן!‬
‫אתה כן קשור לזה!‬ ‫-אני לא מפה!‬
‫אתה בבית, אחי.‬
‫קדימה!‬ ‫-אל תירו. זה האמריקני.‬
‫בדיוק. אני אמריקני, אני אמרגן אגרוף.‬ ‫אני בכלל לא אמור להיות פה.‬
‫בבקשה, קח אותי איתך!‬ ‫-שתוק!‬
‫תקשיב לי.‬
‫לא אבקש ממך שוב.‬
‫תצית את זה עכשיו!‬
‫בבקשה. תצית את זה.‬
‫האם ניתן לבצע ירי?‬
‫שחררו את נלסון מנדלה!‬
‫בריגדיר, אני יכול לירות!‬ ‫-לא!‬
‫שחררו את נלסון מנדלה!‬
‫קדימה!‬
‫איש לא יורה! אנחנו עדיין מנהלים משא ומתן.‬
‫שחררו את נלסון מנדלה!‬
‫הם מוכרחים לשחרר אותו!‬
‫שחררו את נלסון מנדלה!‬ ‫-שחררו את נלסון מנדלה!‬
‫שחררו את נלסון מנדלה!‬
‫שחררו אותו!‬
‫שחררו את מנדלה!‬
‫נחזור פנימה. קדימה!‬
‫קלווין, שחרר חלק מבני הערובה.‬
‫זה יהיה צעד בונה אמון.‬
‫אולי לא הבנת על מה אני מדבר.‬
‫הדבר הבא שארצה לשמוע ממך,‬ ‫הוא אישור שקיבלת את החנינה.‬
‫אם לא תעשה את זה, אשרוף עוד ועוד כסף.‬
‫וכשהכסף ייגמר…‬
‫אז… אתה יודע מה יקרה.‬
‫שחררו את נלסון מנדלה! שחררו אותו!‬
‫כוח לעם!‬
‫גרמת לתקרית בין-לאומית.‬
‫זה היה בן ערובה אמריקני.‬
‫אבל הוא שחור!‬
‫לא אכפת לי שהוא אמריקני.‬
‫תשתיקו אותם.‬
‫תיפטרו מהמטרד הזה. אני לא רוצה לשמוע אותם!‬
‫כוח לעם!‬
‫זה לא היה במקום, גבר!‬
‫אני יודע שאתם רוצים חופש,‬
‫אבל לחופש יש מחיר ואני לא אשלם אותו.‬
‫אז מי ישלם?‬
‫מי ישלם?‬
‫אולי אתה לא מבין, כל עוד אחד מאיתנו כבול,‬ ‫איש מאיתנו אינו חופשי.‬
‫עזוב אותי, בן אדם.‬
‫הקפטן הדפוק הזה הוא חתיכת חרא.‬
‫אני נשבעת…‬
‫לא אכפת לי מה קומלו אומר,‬ ‫אם אוכל לנקום את מותו של מסגו,‬
‫אעשה את זה.‬
‫קפטן לנגרמן יקבל את המגיע לו.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫סליחה.‬
‫אני מדמם. אני צריך ללכת לשירותים, בבקשה.‬
‫ארסמוס, טפל בכלב הזה לפני שאהרוג אותו.‬
‫קום.‬ ‫-מה קרה שם?‬
‫כמעט ירו בי. זה מה שקרה.‬
‫הם דיברו על שחרור מנדלה.‬
‫והם הכריחו אותי לשרוף את הכסף.‬ ‫-מה?‬
‫אני אדבר איתו.‬
‫כריסטין, השתגעת? מה את חושבת שאת עושה?‬
‫את לא לבד בעניין הזה, גברתי היקרה,‬ ‫אני באה איתך.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬ ‫-על מה?‬
‫ביקשנו מזון ומים ולא קיבלנו דבר.‬
‫המזון והמים יגיעו.‬
‫אתה יודע, מהרגע שנכנסתם לבנק הזה,‬
‫דפקתם את החיים של כולם כאן,‬ ‫וגם את החיים שלכם.‬
‫אני דפקתי את החיים של כולם? אני?‬
‫עמדת בתור שאת לא אמורה לעמוד בו‬ ‫וזה לא בגללי.‬
‫לא משנה באיזה תור עמדתי.‬ ‫-זה לא אמור לשנות.‬
‫אבל אנחנו חיים במדינה‬ ‫בה זה משנה לאנשים כמונו.‬
‫זו הטעות שלך.‬
‫אני, אתה…‬
‫אנחנו לא אותו הדבר.‬ ‫-לדעתי, אנחנו יותר דומים משתסכימי להודות.‬
‫אני מכירה טיפוסים כמוך. לדעתך,‬ ‫אתה מיוחד ושונה מכל היתר.‬
‫אבל האמת היא שאתה לא כזה.‬
‫זה מזכיר לך מישהי?‬
‫אולי אתה צודק.‬
‫אבל זה עדיין לא משנה את העובדה‬ ‫שאתה מנסה לעשות כאן דבר בלתי אפשרי.‬
‫איש אחד אמר,‬ ‫"דבר תמיד נראה שבלתי אפשרי לעשותו,‬
‫עד שהוא נעשה."‬
‫זה אדם חכם, ואלה מילים יפהפיות.‬
‫אבל מה התוכנית שלך?‬
‫זו התוכנית!‬
‫לשרוף כסף?‬
‫איך תצאו מכאן?‬
‫המשטרה רואה במנדלה כטרוריסט בכיר.‬ ‫גם אם תשרפו את כל הכסף, הוא לא ישוחרר.‬
‫אני לא צריך להסביר את עצמי בפניכן.‬
‫עכשיו שבו, עכשיו!‬
‫קדימה!‬
‫ואותו איש חכם שאמר את זה,‬
‫הוא נלסון מנדלה.‬
‫זה האיש שאנו מנסים לשחרר.‬
‫לכו ושבו.‬
‫אתה יודע,‬ ‫זה רק עניין של זמן עד שהמשטרה תפרוץ.‬
‫כשהם יעשו את זה,‬ ‫הם יהרגו אותך ואת כל מי שנמצא כאן.‬
‫אני לא רוצה להיפגע כשזה יקרה.‬
‫היי, ספר את זה למישהו שאכפת לו, טוב?‬
‫צריך להיות אכפת לך.‬
‫אני אהרוג אותך בעצמי אם המצב לא ישתנה.‬
‫קדימה.‬
‫ברגע שתתחילו לשחרר בני ערובה…‬
‫אני רוצה להיות הראשון שישוחרר.‬
‫ולמה שאעשה את זה?‬
‫כי אם לא תעשה את זה, אלדו,‬
‫אספר לחברים שלך מי המלשן האמיתי.‬
‫אל תשכח את ההסכם שלנו.‬
‫זכור, אנחנו יודעים איפה אשתך נמצאת.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אתה צודק.‬
‫שמור את חבריך…‬
‫קרובים אליך.‬
‫אף אחד לא יאיים על המשפחה שלי.‬
‫אלדו!‬
‫אלדו.‬
‫אלדו, מה קרה?‬
‫הוא ניסה להרוג אותי.‬
‫טוב, אלדו.‬
‫קום, אלדו, קום.‬
‫אסור שאיש יגלה את זה.‬ ‫אם הם יגלו שזה קרה, הם יסתערו על הבנק.‬
‫בוא ניקח אותו.‬
‫תפוס את הרגליים שלו.‬
‫יש לך דם על הידיים, חבר.‬
‫נקה אותן.‬
‫היי, אנחנו רוצים מזון ומים.‬
‫אוכל לעשות את זה עבורכם,‬ ‫אבל אני זקוק לטובה בתמורה.‬
‫שני בני ערובה.‬
‫ארבעה.‬
‫שניים.‬
‫טוב.‬
‫אבל אני צריך שכריסטין תהיה בין המשוחררים.‬
‫למה?‬
‫מה כל כך מיוחד בה?‬
‫היא לא מיוחדת.‬
‫הבנק מעוניין שהמפקחת שלהם תהיה בטוחה.‬
‫זה הליך רגיל.‬
‫הליך רגיל.‬
‫רק תביא את המזון והמים.‬
‫המזון והמים הגיעו.‬
‫נשחרר אותך קודם.‬
‫קומי.‬
‫אתה עושה דבר טוב, בני.‬
‫המשטרה ביקשה את שחרורך במיוחד.‬
‫את יודעת למה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫בסדר, טוב… את חופשיה ללכת.‬
‫אני לא יוצאת מכאן.‬
‫כריסטין, מה את עושה?‬
‫אם היא לא תלך, אלך במקומה בשמחה.‬ ‫תנו לי את התיק שלי.‬
‫שבי.‬
‫כריסטין, אני מציע לך לעזוב לפני שאתחרט.‬
‫לא אנטוש את האנשים כאן.‬
‫הם תחת אחריותי. לא אוכל לנטוש אותם.‬
‫תוכל לקחת את סוזן במקומי.‬
‫ארני.‬
‫תעזור לי לקחת את המזון.‬
‫צאו החוצה.‬
‫להתראות.‬
‫רגע, איפה כריסטין?‬
‫היא לא רוצה לצאת.‬
‫למה לא?‬
‫מאיפה לי לדעת?‬ ‫אולי היא אוהבת את האווירה בפנים.‬
‫נתתי לך שתי בנות ערובה, בסדר?‬ ‫אנחנו זקוקים למכתב הזה, קפטן.‬
‫זוז! היי!‬
‫איפה כריסטין?‬
‫היא לא מוכנה לצאת מהבנק.‬
‫לעזאזל.‬
‫קפטן, אולי נשתמש בזקנה ההיא?‬
‫לא.‬ ‫-למה אמרת "לא", בריגדיר?‬
‫בגלל שאמרתי "לא"!‬
‫נוכל להשתמש בה כדי לשכנע את כריסטין לצאת.‬
‫תנו לי להסביר לכם משהו.‬
‫אתם רוצים שנהפוך משרתת לגיבורה‬ ‫בטלוויזיה הארצית?‬
‫כמה נואשים אתם רוצים שניראה?‬
‫לעזאזל!‬
‫קפטן!‬
‫אם התוכנית שלך לא תעבוד,‬ ‫התוכנית שלי תעבוד.‬
‫קדימה! הפסקת השירותים נגמרה.‬
‫השרוכים שלי.‬
‫היי.‬
‫מהר. אין לי את כל היום.‬
‫עזוב את הנשק! עזבו את הנשק!‬ ‫-היי!‬
‫עזבו את הנשק!‬ ‫-תוריד את האקדח.‬
‫אמרתי לכם לעזוב את הנשק! או שאהרוג אותו!‬ ‫-תירגע.‬
‫אמרתי ש… תורידו את הנשק! אהרוג אותו!‬
‫תורידו את הנשק! אהרוג אותו!‬
‫תוריד את הנשק!‬ ‫-תסתכל עליי! אני זז לאחור.‬
‫תירגע!‬ ‫-אני זז לאחור. אני מניח את הנשק.‬
‫אני אהרוג אותו!‬ ‫-טוב!‬
‫טוב! אני מניחה את הנשק.‬ ‫-אנחנו מניחים את הנשק.‬
‫אלה יריות! קדימה!‬
‫טרה, חכי!‬ ‫יש לך חמישה כדורים בתוף. הם נגמרו.‬
‫קומלו! תירה בו, בן אדם!‬
‫האויב בחוץ, לא כאן. לא נפגע באזרחים.‬
‫אבל אם מישהו מכם ינסה דבר דומה,‬ ‫תישאו בתוצאות.‬
‫הבנתם אותי? אמרתי לכם,‬ ‫אם תהיו רגועים, תלכו הביתה.‬
‫זה לא נקרא להיות רגועים!‬
‫טרה, תבדקי מה עם אלדו.‬
‫ארני.‬ ‫-כן.‬
‫בוא הנה.‬
‫ארני, זכית לקידום. תנעל את הבוס שלך.‬
‫טוב.‬ ‫-כבול אותו שם.‬
‫קום, כלב.‬
‫תישארו רגועים!‬
‫על הרצפה.‬
‫טרה, תני לי להסתכל…‬
‫אני בסדר.‬
‫סליחה.‬
‫מה?‬ ‫-האם נוכל לעזור?‬
‫אני לא יודע. תעשי מה שתוכלי.‬
‫קלווין, שמענו יריות. מה קרה בפנים?‬
‫איש לא נפגע עדיין, קפטן.‬
‫אבל זה יכול להשתנות.‬
‫הזמן שלך נגמר.‬
‫שלושים דקות, אני צריך רק עוד 30 דקות.‬
‫אין לך 30 דקות.‬
‫יש לך 15 דקות.‬
‫חמש עשרה דקות.‬
‫חמש עשרה.‬
‫לא עכשיו, גבר.‬
‫אז למה לא יצאת מפה?‬
‫הייתה לך הזדמנות ללכת ולא ניצלת אותה.‬ ‫-אני רק מנסה לעזור.‬
‫בטח.‬
‫אני בטוח.‬
‫איפה היא?‬
‫תתרחקי מהדלת.‬
‫לא תוכלי לצאת.‬
‫זה לא קשור אליי ואני דורשת לצאת עכשיו.‬
‫את לא יכולה לבוא בדרישות.‬
‫מה עוצר אותי מלהרוג אותך עכשיו?‬
‫מה?‬
‫כמו שהרגת את הטייס בכספת? קדימה, תירה בי.‬
‫בטח היו לך הורים לבנים.‬
‫חברים לבנים, דיברת אנגלית כל חייך.‬
‫איך אתה…‬
‫זה לא משנה.‬
‫הנקודה שלי היא,‬
‫שתוכלי להתחבא מאחורי ההיסטוריה שלך.‬
‫אולי תצליחי לעשות את זה‬ ‫בגלל המראה החיצוני שלך.‬
‫תוכלי להשתמש בזכויות היתר שלך…‬
‫ובכסף שלך, כדי לשמור על התדמית שלך.‬
‫אבל לא תוכלי לברוח מזהותך האמיתית.‬
‫אתה לא מכיר אותי!‬
‫אתה חושב שקל להיות ולהיראות כמוני?‬
‫אנשים תמיד מצחקקים ותוהים מי אני.‬
‫אתה לא מכיר אותי.‬
‫ואתה לא יודע אלו בחירות נאלצתי לעשות.‬
‫קלווין.‬
‫את צודקת.‬
‫אני לא מכיר אותך.‬
‫העניין עם הטייס היה הגנה עצמית.‬
‫אבל אם המשטרה תגלה…‬
‫הם יסתערו על הבנק.‬
‫- כספר‬ ‫אירופאים -‬
‫תצטרפי לאחרים.‬
‫אתה יודע,‬ ‫כל היום חשבתי מי יכול להיות המלשן.‬
‫וחשבתי שאולי זה היה מסגו.‬
‫זה גורם לי לחשוב… שאולי זו טרה.‬
‫לא…‬
‫לא טרה.‬
‫יש לה לב זהב.‬
‫מסגו…‬
‫קדימה.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫הכומר מה שמו…‬
‫אל תיעלב, אבל זה לא בשבילך.‬
‫אני חולק עליך.‬
‫גם אני רוצה לעזור, אם תרשה לי.‬
‫תוכל להצמיד את האקדח לראשי, אם זה יעזור.‬
‫זה לא נראה הכרחי.‬
‫תעשה כדבריי, ולא תיפגע.‬
‫למה אתה עושה את זה שוב, קלווין?‬
‫למה?‬
‫לא קל לספק את מה שביקשת.‬
‫ואתה יודע את זה.‬
‫אולי אתה לא מבין, אבל הזמן שלך נגמר, קפטן.‬
‫מה עוד יידרש?‬ ‫אתה יודע מה? אני חושב שסיימתי לשרוף כסף.‬
‫אולי כדאי שאשרוף את הבניין והכיכר האלה,‬ ‫או אולי את הדוד פול!‬
‫אשרוף את כל המדינה הזו אם אצטרך.‬
‫אתם תשחררו אותו!‬
‫אולי תיתנו להם את מבוקשם? תנו לשפיות לנצח!‬
‫אבי. אני עושה כמיטב יכולתי.‬
‫תתאמץ יותר!‬
‫כדי שזה יעבוד, אני זקוק לעזרתו של קלווין.‬
‫אתה לא שותף, אתה לא עוזר לי.‬
‫מישהו ייהרג בגללך.‬
‫תתאמץ יותר ותקיים את מה שהבטחת.‬
‫קיים את מה שהבטחת!‬
‫קפטן! מכתב מראש הממשלה!‬ ‫-קלווין, חכה!‬
‫חכה!‬ ‫-קפטן!‬
‫המכתב מבטיח את שחרורו של מנדלה.‬
‫קלווין, חכה. זה המכתב שלך.‬
‫זו חנינה והצהרה על השחרור.‬
‫בחתימת ראש הממשלה.‬
‫אביא לך את המכתב.‬
‫הם יעשו את זה, קלווין.‬
‫הם ישחררו את מנדלה.‬
‫זה רק מכתב.‬
‫טוב, אז… מתי הוא ישוחרר באמת?‬
‫בתוך שעות, אני בטוח.‬
‫קלווין, חכה. תקשיב לי.‬
‫כדי שזה יעבוד,‬
‫אני צריך להיכנס‬ ‫ולוודא שבני הערובה במצב טוב.‬
‫אז הוא ישוחרר. בבקשה.‬
‫ככה זה יעבוד.‬
‫בסדר? אתה תחליט.‬
‫אלדו!‬
‫אל תתקרב, היי!‬
‫לידיעתך, קפטן,‬
‫זה רק מכתב.‬
‫אתה תקיים את מה שהבטחת.‬
‫קיים את מה שהבטחת!‬
‫כלב.‬
‫קומלו, מה הוא רוצה לעשות פה?‬
‫אנחנו נשחרר את מנדלה, טרה. הכול בסדר.‬
‫אל תגיד את השם שלי, הבנת?‬
‫תירגעי, טרה.‬
‫שלום.‬
‫אני מהמשטרה,‬
‫ונתבקשתי לוודא שכולכם בסדר.‬
‫אנחנו מתאמצים להביא לשחרורכם.‬
‫כריסטין.‬
‫יש אנשים שדואגים לך בחוץ.‬
‫בואי איתי, בבקשה.‬
‫לא.‬
‫בסדר.‬
‫קלווין, בבקשה. אני צריך לקחת את האישה.‬
‫נראה שהיא מרגישה יותר בטוחה כאן מאשר בחוץ,‬ ‫קפטן.‬
‫ולדעתי, ראית את כל מה שאתה צריך לראות. צא.‬
‫רגע.‬
‫איפה הוא?‬
‫איפה מי?‬
‫הטייס, סצ'בה מסלמולה, איפה הוא?‬
‫אתה יודע מה, קפטן?‬ ‫אני חושב שנשארת פה יותר מדי.‬
‫צא מייד.‬
‫חכה.‬
‫תניח את הרגל על השולחן.‬
‫טרה, מה את עושה?‬
‫את הרגל השנייה.‬
‫זה לא מה שאתם חושבים.‬
‫קומלו, אתה רואה? אי אפשר לסמוך עליו.‬
‫רד לרצפה. כרע ברך!‬
‫כל כך הרבה שקרים.‬
‫אמרת דבר אחד נכון?‬
‫המכתב הזה אמיתי?‬
‫כן.‬ ‫-המכתב הזה אמיתי?‬
‫קלווין, אני לא משקר לך.‬
‫לטובתך, כדאי מאוד שזה יהיה נכון.‬ ‫-בבקשה.‬
‫תניחו את הנשק.‬
‫קלווין, איש לא צריך להיפגע. בבקשה.‬
‫הוא צודק, בסדר.‬
‫בואו נירגע, בסדר?‬
‫נירגע. אני אניח את הנשק,‬
‫אלדו, תוריד את הנשק.‬ ‫טרה, תורידי את הנשק. בסדר?‬
‫טרה.‬
‫אני צריך שתורידי את האקדח.‬
‫טרה.‬
‫מבאלי!‬
‫בסדר.‬
‫קפטן.‬
‫אני חושב שכדאי שתלך. קדימה.‬
‫קפטן לנגרמן.‬
‫ככה קוראים לך, נכון?‬
‫למה?‬
‫שמך לנגרמן? כן או לא?‬
‫כן, אז?‬
‫אז…‬
‫אז?‬
‫טרה, איך את יודעת איך קוראים לו?‬ ‫לא אמרתי לכם מה שמו, אז איך את יודעת?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל אלדו יודע.‬
‫הוא הזכיר את שמו של לנגרמן‬ ‫כשאיש מאיתנו לא הכיר אותו. נכון, אלדו?‬
‫קפטן לנגרמן יקבל את המגיע לו.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫נכון, אלדו?‬
‫אלדו…‬
‫אלדו, זה נכון?‬
‫זה נכון, אלדו? אתה…‬
‫הם הגיעו לקינזני.‬
‫טרה, אני מצטער.‬
‫אלדו!‬
‫לא, אלדו!‬
‫אלדו…‬
‫למה לא דיברת איתי?‬
‫הם שיקרו לך.‬
‫הייתי צריכה לירות לך בראש!‬
‫שיקרת לו.‬
‫ושחרור מנדלה?‬
‫זה…‬
‫גם זה שקר.‬
‫צא מפה, בסדר? צא.‬
‫צא עכשיו!‬
‫קום.‬
‫זוז.‬
‫זוז!‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אני מצטער, אלדו.‬
‫אני מצטער.‬
‫למה לא סיפרת לנו?‬
‫אני מסכים, כבוד השר.‬
‫כן.‬
‫כמובן.‬
‫אוודא שכך יהיה.‬
‫תודה, אדוני השר.‬
‫לנגרמן, סקומן.‬
‫התכוננו לפריצה.‬
‫מה? מה לגבי בני הערובה?‬
‫זה כבר לא חשוב.‬ ‫-בריגדיר…‬
‫אחד מהחוטפים מת. הם פגיעים.‬
‫הם עשויים להיכנע, בריגדיר.‬
‫נוכל למצוא פתרון בדרכי שלום.‬
‫אתה חושב שתוכל לשכנע אותו אחרי מה שקרה?‬
‫כשהייתי בבנק‬
‫ראיתי אדם שלא מוכן ללחוץ על ההדק.‬
‫הוא היה יכול לחטוף גם אותי,‬ ‫ולא עשה זאת. למה?‬
‫לדעתי, המצב הזה, האלימות, הרצח,‬
‫כל זה מכרסם בו.‬
‫אתה רוצה שאאמין שהטרוריסט העלוב הזה שם‬ ‫הוא אדם טוב?‬
‫לא.‬
‫אני אומר שקלווין קומלו נלחם עבור הצדק.‬
‫והוא לא רוצה להפסיד אנשים נוספים.‬
‫וזו‬
‫הבעיה שלך.‬
‫אתה חושב שהזבל שנמצא שם‬
‫נחשב אנושי.‬
‫החוצה!‬
‫קלווין, יש לי רעיון…‬
‫מה את רוצה?‬
‫אין לי שום דבר בשבילך.‬
‫יש לי את המשטרה בחוץ ובני ערובה בפנים.‬
‫אז מה את רוצה?‬
‫אני רק רוצה רגע לבד.‬
‫כשהייתי בת שמונה, אימי מתה.‬
‫חודש לאחר מותה, ג'יין נכנסה לחיי.‬
‫מי זו ג'יין, לעזאזל? אני לא…‬ ‫תוכלי ללכת מפה? לכי מפה, בבקשה!‬
‫היא הייתה האומנת שלי,‬ ‫אבל היא הייתה הרבה יותר מזה. תקשיב לי.‬
‫היא סיפרה לי על אהבה לכול ועל שוויון.‬
‫היא אמרה שפילוסופיית האובונטו היא חובתנו.‬ ‫-מה אנשים כמוך יודעים על אובונטו?‬
‫"רק אנשים אחרים הופכים אותנו לאנושיים."‬ ‫-רק אנשים אחרים הופכים אותנו לאנושיים…‬
‫אלה רק מילים, כריסטין.‬
‫לא נכון.‬
‫שר המשפטים.‬
‫הוא…‬
‫הוא אבא שלך.‬
‫לכן הם רוצים שתצאי.‬
‫פעם ראיתי את אבי נוטל את חייו של אדם אחר.‬
‫הוא הרג אותו בלי למצמץ.‬
‫ולמה?‬
‫בגלל שהוא היה שחור?‬
‫אז מה?‬
‫אז מה, כריסטין?‬
‫הוא מת כי הוא היה שחור.‬ ‫אנחנו מתים כי אנחנו שחורים.‬
‫שומרים אותנו עניים בגלל שאנחנו שחורים.‬ ‫אני פה בגלל שאני שחור!‬
‫אז מה?‬
‫אין סבל בזכויות היתר שלך.‬
‫אבי והאנשים שעובדים בשבילו,‬
‫הם מייצגים את כל מה שלא ארצה להיות.‬
‫ולכן אני אעזור לכם.‬
‫איך?‬
‫מה קורה, קלווין?‬
‫מה העניין?‬ ‫-יש לה משהו לומר, אז תקשיב.‬
‫קפטן, האנשים האלה אינם פושעים.‬
‫הם לא באו הנה כדי לשדוד כסף.‬
‫הם רוצים להעביר מסר.‬
‫הם רק רוצים חופש.‬
‫מה רע בזה?‬
‫תחשבי על המשפחה שלך.‬
‫על אביך. בבקשה.‬
‫אבא.‬
‫בבקשה, אבא, אני מפצירה בך.‬
‫אני יודעת שאתה רואה אותי.‬ ‫עשה כרצונם. בבקשה.‬
‫עשה את הדבר הנכון.‬ ‫-כריסטינה! לא! מה אתה עושה?‬
‫אל תיגע בי, טיפש!‬
‫שחררו אותו! שחררו את נלסון מנדלה!‬ ‫-שחררו אותו!‬
‫שחררו אותו!‬
‫שחררו את נלסון מנדלה!‬
‫חדל אש!‬
‫-שוטרים, קחו את האישה הזו!‬
‫מאיפה בוצע הירי? קדימה! תמצאו את היורה!‬
‫מצאו אותו!‬ ‫-משוחרר.‬
‫משוחרר.‬
‫כריסטין!‬
‫תביאו לי מגבות.‬
‫מהר, בבקשה!‬
‫זה בסדר. היי!‬
‫את אמיצה, בסדר?‬
‫כריסטין…‬
‫היא תהיה בסדר.‬
‫קדימה, כריסטין.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה בסדר, ארני.‬
‫קפטן. הצלף.‬
‫מי פקד עליך לירות?‬
‫חשבתי שזיהיתי איום.‬
‫איום? אישה לבנה היא איום?‬
‫ירית בבתו של שר המשפטים לעיני כול.‬
‫הקריירה שלך תחוסל.‬
‫זה עניין של ביטחון לאומי. בוא איתי.‬
‫אני עייפה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אל תדאג בגללם.‬
‫עשית את הדבר הנכון.‬
‫אנחנו נדאג לך, חייל.‬
‫תודה, בריגדיר.‬
‫משוחרר.‬
‫זו התמונה היחידה שאי פעם שמרתי.‬
‫הבית שלנו היה דירת מסתור במבופנה.‬
‫כשגדלתי, ראיתי זרים נכנסים ויוצאים מביתי,‬ ‫מחופשים ומאופרים. פלישות משטרה…‬
‫וכשאני הייתי ילד קטן,‬
‫ראיתי שוטרים‬
‫שירו והרגו את הוריי.‬
‫ראיתי את הוריי כורעים ברך‬
‫ומתחננים על חייהם.‬
‫הבטחתי משהו לעצמי.‬
‫שלא אעצור עד שאנקום את מותם.‬
‫והבחירה הזו…‬
‫הבחירה הזו הביאה אותי לאומקונטו.‬
‫לתנועת השחרור.‬
‫בגללה אני כאן.‬
‫אז חייתי בממלודי עם אימא שלי.‬
‫היא הייתה במצב טוב עד שילדה אותי.‬
‫ואז הכול השתנה.‬
‫ילדים לא רצו לשחק איתי.‬
‫ההורים שלהם ראו בי שדה.‬
‫הם מעולם לא קיבלו אותי.‬
‫אז…‬
‫היא מסרה אותי לאימוץ, לידי מעסיקיה.‬
‫משפחת פייג'.‬
‫הם אהבו אותי.‬
‫הם טיפלו בי.‬
‫אבל הם מעולם לא הבינו אותי.‬
‫הם מעולם לא הבינו את זהותי השחורה.‬
‫איש לא הבין אותה.‬
‫קומלו, יש לך שיחת טלפון.‬
‫קלווין, אתה שם?‬
‫כן.‬
‫הבריגדיר שולח את היחידה ללוחמה בטרור.‬ ‫לא אוכל לעשות דבר.‬
‫בני הערובים עלולים למות, קלווין.‬
‫קלווין? הלו?‬
‫דיברתי עם משרד ראש הממשלה.‬
‫הם משחררים את נלסון מנדלה.‬
‫כולכם חופשיים לצאת.‬
‫תודה.‬
‫החופש שלכם…‬
‫יקר מדי.‬
‫יותר משאי פעם תדע.‬
‫לא.‬
‫לנגרמן, לך הביתה.‬
‫תבלה קצת זמן עם אשתך.‬
‫זו פקודה.‬
‫כי אתה סיימת כאן.‬
‫מה שווה החופש?‬
‫אני לא יודע.‬
‫הכול.‬
‫היכנסו.‬
‫היכנסו!‬
‫קומלו!‬
‫אנחנו הורגים כלבים!‬
‫לכו תזדיינו!‬
‫קדימה, טרה!‬
‫זה יהיה קלי קלות!‬
‫טרה, בואי לצד הזה!‬
‫ממזרים!‬
‫הראינו להם.‬
‫הראינו לכלבים האלה!‬
‫גרמנו להם לרקוד.‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע שהכלבים האלה פגעו בי.‬
‫זו רק שריטה.‬
‫קלווין קומלו, צא החוצה.‬
‫צא עם הידיים למעלה, עכשיו.‬
‫זו ההזדמנות האחרונה שלך.‬
‫למעננו.‬
‫זו ההזדמנות האחרונה שלך!‬
‫עוד פעם אחת.‬
‫נילחם.‬
‫לעזאזל.‬
‫התכוננו לפרוץ שוב.‬
‫- סרט זה מבוסס על אירועים אמיתיים -‬
‫- השלישייה מסילברטון וג'ורג' מולבטסי‬ ‫היוו את הסנונית הראשונה -‬
‫- בדרך לקמפיין לשחרור נלסון מנדלה -‬
‫- נלסון מנדלה שוחרר ב-11 בפברואר 1990 -‬
‫- והפך לנשיא השחור הראשון של דרום אפריקה -‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬