Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Наступний.
Добрий день, сер.
Добрий день.
Наступний.
Усі на підлогу!
Чорт.
Не треба героїзму!
Лежати! Гей!
Не стріляйте.
-На підлогу. -Не стріляйте.
Іди сюди.
Сюди. Лежати.
-Ти куди? На підлогу! -Чорт!
Пані та панове, це не пограбування.
Зберігатимете спокій, лишитеся живими.
НАПЕРЕДОДНІ
Мене звати Келвін Кумало.
Я народився в Мабопане,
де вода з-під крана — це розкіш.
Ми виросли в умовах апартеїду в Південній Африці,
у найбільш нерівноправному суспільстві у світі.
Ми приєдналися до визвольного руху після повстань 16 червня,
в яких загинуло багато наших братів.
Оскільки більшість наших лідерів потрапили у в'язницю або у вигнання,
молодь взяла на себе обов’язок
покласти край цій неетичній системі.
Головна мета —
зробити країну некерованою.
Режим білої меншини лишив нам єдиний можливий варіант —
насилля.
Наказ від вищого командування був простий.
Ми мали саботувати роботу головних об’єктів у столиці
без жертв серед мирного населення.
Такий був план.
Товариші, Seahorse постачає нафту оборонним силам ПАР.
-Вдаримо там. -Ти — по постачанню, енергетиці.
Мінуємо ось тут,
щоб підірвати паливні резервуари.
Ви ж розумієте, якщо нас спіймають,
суду не буде.
Відразу мотузка.
Водій вантажівки має ось-ось приїхати.
Він подасть сигнал. І ми починаємо. Швидко.
СВІЖИЙ ХЛІБ, ПИРОГИ І ВИПІЧКА
Хлопці, я на дві хвилини.
Терро! Швидше давай!
У нас обмаль часу.
Я не можу терпіти!
-Терро! -Мбалі!
Повертайся в машину.
Це була невідкладна потреба. Боже.
Запізнюється.
-А мав бути тут. -Може, підемо пішки?
Потрібен водій, щоб проїхати.
А це правильне місце? Тобто помилки трапляються, так?
Кумало не помиляється.
Добре.
Їх так довго не було не чутно й не видно.
Замість того щоб втекти, вони приїхали до столиці,
найбільш захищеного міста в країні.
Я не розумію.
Усе цілком зрозуміло.
Це головна арена.
Центр їхньої боротьби.
А зараз новини.
Через вчорашній вибух на теплоелектростанції біля Преторії
тисячі осель лишилися без світла.
Було завдано збитків на мільйони рандів.
Це остання диверсія із серії терактів,
які потрясли міста Південної Африки…
Сьогодні їм кінець.
…ймовірність введення надзвичайного стану.
Уперед! Давай, МК!
Повідомляйте капітану Лангерману…
Команда MK!
Уперед, МК!
…у Преторії за номером 012-555-2670.
Ти куди?
Один вийшов.
Приготуйтеся!
Назад! Він наближається до вас. Назад!
«СІЛВЕРТОН АВТО»
Чорна жінка палить на людях.
Не може бути.
Що тепер?
-У машину. Поїхали! -Ось наш хлопець!
Починаймо.
Ми це зробимо чи ні?
-Це не він. -Що?
Це не наш водій.
-Хто він? -Не знаю. Щось не так.
-Щось не так. -Я це відчуваю.
Я це відчуваю.
У машину.
Бейкер…
Безпритульний.
Думаю, вони тікатимуть.
Зупиняємо операцію!
-Їдь! -Усі підрозділи уперед.
Гей! Стій!
Не стріляти! Брати їх живими!
Поїхали!
-Масеґо! -Діставайте зброю!
Їдьмо!
-Масеґо! Масеґо, їдь! -Давай!
-Поїхали! Давай! -Масеґо!
Усім уперед! Уперед!
-З дороги! -Швидше!
Повертай сюди!
Давай, бро.
З дороги!
Масеґо, ця штука може їхати швидше? Давай!
Пішов ти! Я тебе вб'ю!
І що тепер?
Не зупиняйся, їдь.
Прибери цю чортипхайку! Від’їжджай!
Гадаю, ми відірвалися.
Їдь!
Він хоче нас убити. Швидше!
Швидше!
Ми маємо відірватися.
Стоянка таксі!
Ти щойно проїхав!
Назад!
Ну ж бо!
Заїжджай, брате!
Нас підставили!
-Давай, Масеґо! Їдь! -Бери пістолет. Уперед!
Їдь, Масеґо!
Товариші.
Ми втратили Масеґо.
Треба йти.
Товариші, ходімо. Треба знайти вихід.
Масеґо?
Масеґо, прокинься! Що ти робиш?
Масеґо, навіщо ти так зі мною!
Масеґо, благаю тебе.
Терро, нам треба йти.
-Ідіть, я лишуся з ним. -Терро, нам треба йти.
Ви повинні йти.
Швидко, ідіть.
Терра… Мбалі. Ходімо.
Мбалі!
Пішли ви!
Терро! Треба йти!
Ходімо.
Уперед!
Здається, це Пітер!
Пітере, ти в порядку?
Чисто.
Він ще дихає.
Тримайся, друже.
Поштовий фургон. На ньому вони атакували станцію у Ройвалі.
Тримайся, вони вже їдуть.
Одного вони покинули.
Обшукайте всю будівлю.
Перевірте кожен закуток!
Вони, мабуть, десь тут!
Ідіть туди! Перевірте кожну машину.
Сюди!
Тут глухий кут!
Сюди!
Забираймося звідси!
Гаразд.
-Тікаймо! -Швидше!
Уперед!
Швидше!
Уперед!
Хутчіше, Альдо!
В один ряд!
Швидше!
Геть з дороги!
Швидше!
-Ну ж бо, хлопці! -Швидше!
Кумало!
-Келвіне! -Інгалятор.
Можеш бігти далі?
Келвіне, можеш бігти?
Давайте!
Швидше!
У нас стріляють!
Швидше!
Біжіть далі!
Не зупиняйтеся!
Рухайтеся! Бляха! Кулі скінчилися.
Сюди.
Геть з дороги!
Геть!
Уперед!
Швидше!
Келвіне!
Альдо!
За мною!
Уперед, Альдо.
Ось так.
Рабине, пригніться! Униз!
Чисто! Уперед!
-Уперед! -Швидше!
Усі вниз!
Уперед! Хутчіше!
Ось вони!
Біжіть далі!
Усі вниз!
На землю!
Уперед!
Назад!
Якого дідька!
Бляха! Ми в пастці!
Господи!
Проходьте! Швидше!
Жінко, швидше! Проходьте!
Заходьте!
Не стріляти. Повторюю, припинити вогонь!
Зачини двері.
Наступний.
Це банк.
Хлопці, що далі?
Це погано.
Заспокойся.
Терро, це твій бік. Іди.
Альдо, туди.
Може, годі вже?
Це просто огидно.
Що ж, і тобі привіт, красуне.
До речі, ти точно не в тій черзі стоїш.
Ні, насправді…
ця черга саме для мене.
Мене звати Вашингтон, Корнеліус Вашингтон.
Як жорстоко.
Що ти робиш, селюк?
Перепрошую. Кого ви тут називали селюком?
Не прикидайся. Ти не в тій черзі.
Тут білі. Чорним туди.
Забери від мене руки. Я американець.
Справді?
А зараз ти в Африці, селюк!
Він громадянин США, який дзвонив учора.
Чув, розумнику. Що? Проковтнув язика?
Ти не казала, що він чорний.
А треба було?
Йогане, відпусти його. Йогане.
Вибачте, містере Вашингтон.
Не хвилюйтеся.
Я з Таскалуси, Алабама.
Я постійно маю справу з тупими реднеками.
Дякую за розуміння.
Гаразд, слухайте всі.
Тепер у них є заручники.
Нікого не впускати й не випускати з банку.
Облаштуйте там командний пункт.
Скуман, забезпеч зв’язок.
Добрий день, сер.
Добрий день.
Наступний.
Вони вже стріляють у заручників.
Ні, ще зарано.
Дай мегафон.
Усі на підлогу!
Не треба героїзму!
Швидше!
Лежати!
Гей!
Іди сюди.
На підлогу!
Не стріляйте.
Лягай!
Ти куди?
Пані та панове,
це не пограбування!
Зберігатимете спокій, лишитеся живими.
Не заважайте нам і підете додому.
Тримаймося!
-Лягай! -Добре.
Гей, віддай-но.
Добре. Будь ласка, не стріляйте! У мене дворічна донька.
Хочеш її побачити, жодних витівок.
-Добре. Вибачте. -Лягай.
Вставай!
Прошу, не стріляйте.
Гроші в сховищі. Не стріляйте.
Беріть. Лише не вбивайте нікого.
Ходімо.
-Добре. -Негайно.
Швидше.
Я покажу, де сховище.
Це не пограбування банку.
Тоді що це?
Як тебе звати?
Крістін. Я директорка банку.
Крістін, директорка.
Тут є чорний хід?
Ні, лише парадний вхід.
Іди.
-Швидше! -Добре.
Вставайте!
На підлогу!
Не тут. Туди! Швидше.
Сідай.
Що тут у нас? Привіт.
Схоже, тут хтось проти.
Наказ для всіх.
Там брудно.
Замовкни! Сядь!
І не нервуй мене.
Швидше! Рухайтеся!
Леді теж. Ворушіться!
Капітане.
У нас тут є дехто.
Слухаю.
Я не піду. Нікуди не піду. Що б не сталося…
Хто вона?
Це Джейн. Вона стверджує,
що директорка банку — її родичка.
Біла жінка, на ім'я Крістін.
Може допомогти. Що думаєш?
Не піду…
Хай лишається. Вона може знадобитися пізніше.
Я не можу померти.
Кенсані вагітна.
Я знаю.
Не втрачай розум.
Еразмус,
нас зрадили.
Кумало має багато чого пояснити.
Не знаю.
Це був не Келвін.
Тоді хто?
Хтось із вищого командування.
Я хочу знати.
І негайно.
Чорт!
Якщо хтось підійде до вікон,
розстрілюйте всіх!
Келвін Кумало, Альдо Еразмус, Мбалі Терра Мабунда.
Будівлю оточено.
Він знає наші імена?
До біса імена. Як він дізнався про операцію?
Здавайте зброю
і виходьте з руками над головою.
Водій вантажівки?
Ні. Водій вантажівки знав,
що мав лише провезти нас туди. І все.
А цей коп знає все.
Хтось здав нас йому.
Повторюю, Келвіне, будівлю оточено.
Не дивіться на мене.
Я втратила Масеґо сьогодні. Не бісіть мене.
Над операцією працювали різні групи.
Виходьте з руками над головою.
Що нам робити?
Вибиратися.
Келвін Кумало?
Я капітан Лангерман. Поліція Південної Африки.
Ми перетнулися біля банку.
Англійською.
-Звідки ви знаєте імена? -Ми давно за вами стежимо.
Диверсія біля Ройвалю — ваша робота.
Африкаанс не знаєш, але вважаєш себе південноафриканцем?
Говориш на зулу?
Ні.
Твій народ тут 400 років,
а ти досі не вивчив корінну мову і думаєш,
що ти південноафриканець?
Я невдало почав. Гаразд?
Надто пізно.
Ти маєш розуміти,
це Преторія.
Захопивши цю площу
і банк,
ви плюєте в обличчя африканерів.
Чхав я на африканерів.
Вони розділили мою сім’ю і народ.
Я хотів сказати, що ми з тобою маємо розібратися з цим.
Мирно й швидко.
Інакше це погано закінчиться.
Для всіх.
Послухай мене.
Ось як усе закінчиться.
Ми з товаришами тихо підемо звідси.
Хіба що хочеш, щоб ми почали викидати тіла.
Ні.
Ніхто не повинен постраждати.
Я дам усе, що забажаєте.
Гелікоптер.
З неозброєним пілотом.
І безпечний проліт до місця, яке сам виберу.
Я скажу куди саме, коли будемо в повітрі.
Зрозуміло?
Добре.
Капітане,
тут громадянин Америки.
Він полетить із нами.
У вас є 20 хвилин.
Готуйтеся виходити.
Капітане!
Ні. Не зараз!
Капітане.
-Гадаєш, тут підійде? -Ідеальне місце.
З усією повагою, капітане…
Може початися м’ясорубка. У будь-яку мить.
Але краще тут, ніж у банку.
Організуй гелікоптер. Треба вивести їх сюди.
Гей, брате.
Ти в порядку?
Ми виберемося.
Скоро.
Ти повернешся до Кенсані.
Ти справді в це віриш?
Ба більше, візьмеш свою новонароджену дитину на руки.
Ну ж бо, Альдо.
Знаю, сьогодні був важкий день.
Ми втратили Масеґо. Але…
ми вибиралися зі значно гірших ситуацій.
І Терра ще нікого не вбила. Отже,
усе буде добре.
Збираймося додому.
Ходімо додому. Ходімо.
Пані та панове,
дякуємо вам за спокій і співпрацю.
І щиро вибачаємося
за будь-які незручності.
Ми опинилися тут випадково. Так сталося.
На жаль, щоб ми з товаришами могли піти,
нам потрібен
доброволець.
Я чорний, як і ти.
Я тут ні до чого.
То тепер ти чорний.
Але ти маєш рацію,
ти чорний.
Як і я.
Ти. Ти будеш нашим американцем.
Цілі виходять із банку.
Спокійно.
Прямують до гелікоптера.
Терро.
-Як довго ти в поліції? -Я не коп.
«Алуетт» 1964 року. Їх використовували в Матолі.
А ти розбираєшся.
Облава в Матолі.
Тому без витребеньок. Уперед.
Ворушися.
Цілі сідають у гелікоптер.
Прийнято, капітане. Кінець зв’язку.
Ворушіться.
Гаразд, летімо.
Щось не так.
Альдо, сідай!
-Келвіне, я не… -Що ти робиш?
Скуман, що там чутно?
Альдо, сідай!
Альдо, брате, довірся мені. Сідай!
-Підозріло легко. -Сідай!
Келвіне!
Стріляйте!
Заручник тікає.
Не стріляти!
-Стріляйте! -Вставай!
Стріляйте!
Він не американець.
Іди сюди, падло. Вилазь!
Ну ж бо, ворушися.
Назад у банк!
-Не стріляти! -Бігом!
Чоловік у білій сорочці не американець. Він бур.
Чому ви не стріляєте?
Не стріляти.
Ти облажався, капітане!
Я бачу тебе. Ти облажався!
-Що сталося? -Ти знаєш!
Дідько!
Ворушися, падло.
Швидко.
-Іди. -Усім назад!
Іди.
Усім сісти!
Ворушіться.
Тепер ти сам. Чуєш?
Тепер ти сам.
-Ні! -Скуман?
Втратили сигнал.
Ми втратили сигнал.
Глянь-но. 777. Ти чорний прибічник білих супремасистів.
Це не так.
Падло, ти шматок лайна.
Швидко! На підлогу.
На підлогу, падло!
Я знав, що вони нас не відпустять.
Келвіне, мені шкода.
Треба було послухати тебе.
Тобі шкода?
Я покажу тобі, що значить шкода!
Треба було самій тебе вбити.
А як же Масеґо?
-Ти довбаний егоїст! -Гори в пеклі, Терро!
Сам гори!
-Зараз покажу пекло. -Годі!
Терро, я тебе розумію, чуєш?
Ледь не загинули.
Якби не він, точно померли б.
Прошу вас…
Я стікаю кров’ю.
Ану, іди сюди.
Вставай, сатана!
Терро!
Що тепер?
Іди.
Ворушися. Швидше.
Гаразд.
Ворушися.
Заходь сюди!
Горді люди зі зброєю?
Але ви просто купка терористів.
Вставай!
Працюєш на білих? Вставай, здоровило!
Кажи, хто інформатор?
На коліна.
На коліна, гімнюк!
-Хто цей клятий інформатор? -Я не…
Кажи!
-Не знаю. -Брехня!
Чорт!
Я не знаю.
Не знаю.
Я просто пілот.
Терро.
Через таких, як він, Масеґо помер.
Терро.
Іди охолонь.
Поліція знала про операцію проти Seahorse.
Їм хтось розповів.
У тебе є два варіанти.
Мовчиш і помираєш у банку. Або…
здаєш інформатора
і живеш далі.
Я не знаю.
Я не брав участі в операції.
Нащо тобі пістолет?
Вони його сховали в гелікоптері, щоб я тебе вбив,
щойно дізнаюся місце призначення.
Вони б чекали на вас там
у засаді.
Наказ бригадира.
Ти маєш зрозуміти.
Для тебе існує лише один вибір.
В’язниця
або смерть.
Вони знайшли прослушку.
А здавалося, що гірше вже не може бути.
Це точно.
Малий Крокодил вже тут.
Капітане Лангерман.
Бригадире.
Великий Крокодил хоче вас бачити й кипить від злості.
-Ми вже довго ведемо цю справу. -Замовкніть.
Що це?
Це гелікоптер, бригадире.
Я і сам це бачу, Скуман.
Чому він там? Перед дядьком Полем?
Приберіть.
І ще одне.
Ви бачили маніфест банку?
У заручниках — дочка міністра юстиції, Крістін.
Невже, сер?
Так, Скуман.
Це правда.
Саме тому я тут.
З конями, собаками, зброєю, солдатами й всім іншим.
Годі тут гратися.
Чуєте, капітане?
Що там у портфелі?
А ти як думаєш?
Зажди, чувак.
Чому б нам не домовитися?
Хочеш грошей?
Гаразд.
Тримай.
Слухай, мені не потрібні гроші.
Облиш. Усім потрібні гроші.
Я організую боксерські матчі.
Бій між Джоном Тейтом і Джеррі Кутзее.
А як же Нельсон Мандела? Знаєш Манделу?
Він боксер.
Відпусти мене.
Точно.
Точно?
-Гей! -Спокійно.
Що таке?
У мене є план.
Ми домовилися чи ні?
На підлогу!
Вибачте. Коли ми зможемо піти?
Цим людям потрібна їжа і вода.
Їм треба до вбиральні. Прошу.
Який план?
-Вони нас не випустять. -Я не здамся.
Я не про це кажу.
Подумайте.
Нас хотіли вбити із самого початку.
Я вас ніколи не підводив, але…
але сьогодні підвів.
Мабуть, це наша остання операція.
Але
якщо наші життя нічого не варті,
може, спробуємо визволити найважливішу людину.
Келвіне.
Келвіне!
Це прем’єр-міністр. Він не веде перемовини.
Ми вже пробували.
Кумало, знову починаєш.
Так, пробували.
Заради самих себе, так?
А якщо ми перетворимо це на рух?
Рух? Нам потрібен на це дозвіл.
Тепер ми самі вирішуємо.
Не здамося.
І не відступимо.
25 СІЧНЯ
Келвіне?
Я попереджав, якщо не виконаєте вимог, будуть наслідки.
Ти про що?
Я все виконав. Надав вам гелікоптер.
Гелікоптер?
Це був не гелікоптер, а підстава.
Не потрібен мені ваш гелікоптер.
Як тоді ви звідти виберетеся?
Знаєш що?
А я не хочу.
Тоді чого ти хочеш?
Чекай біля дверей.
Ти маєш говорити зі мною.
Скажи, чого ти хочеш.
Свободи.
Вимагаємо, щоб негайно звільнили Нельсона Манделу.
Зняли звинувачення.
А ще президентське помилування від прем’єр-міністра в письмовій формі.
Мандела?
Даю вам годину, щоб принести підписану копію помилування.
Через годину його мають випустити. І щоб це побачив увесь світ.
Тоді ми з товаришами здамося.
Це нездійснене завдання.
Нездійснене?
Бо ти цього не розумієш.
Капітане, чого варта свобода?
Не знаю.
Усього.
Одна година.
Гадаєш, погодяться?
Не дамо їм інших варіантів.
Ми маємо показати, що не жартуємо.
ТЕПЕР БАГАТШІ НА 1 000 000 000
І ми покажемо.
Боже милостивий,
ми молимося Тобі.
Захистити нас усіх, хай із якого ми боку.
І дай нам вибратися з банку живими.
Щоб Ерні відсвяткував другий день народження доньки Кармен.
Ми молимося за Аманду
та її майбутнього сина Саймона.
Бо Твоє є царство, сила, слава навіки.
-Амінь. -Амінь.
Амінь.
Дякую.
Вони вимагають звільнити Нельсона Манделу.
Натомість вони звільнять заручників
і здадуться.
Гей!
Що таке?
Не можу дихати.
Гаразд. Ну ж бо, Келвіне.
Ось так.
Усе буде добре.
Я в порядку.
Усе гаразд. До справи.
Люба моя.
Терро.
Тебе звати Терра, так?
Чого тобі?
У нас тут вагітна жінка.
Це негуманно, тримати нас тут цілий день.
Та що з тобою не так?
Зроби щось із цим?
Ану, сядь.
Або що?
Я не розчула.
Що ти сказав?
Ви, негритоси, усі однакові.
Самі лише злочинці.
Йогане.
Вставай.
Скажи «негритос» іще раз.
Ну ж бо, повтори.
Він не хотів.
Наступного разу…
Просто стули пельку, чув?
Так.
Слухай.
Ми хочемо пити та їсти.
-І в мене скоро літак. -Леді.
Заспокойтеся, прошу.
Ми над цим працюємо. Гаразд?
Добре.
Чорт.
Іди.
Сподіваюся, у тебе вже є помилування.
Келвіне, ми робимо все можливе,
але на це потрібен час.
Звільнення Мандели не може відбутися в одну мить.
Досить балачок.
Алло?
Келвіне!
Якого біса ти робиш?
Кумало, що ти робиш?
Кумало! Що ти задумав?
Вставай.
Навіщо?
-Вставай. -Вставай.
Я на таке не підписувався.
Повне лайно. Ось що це таке.
Ходімо.
-Чорт. -Штовхай візок.
-Ворушися. -Давай.
Альдо, дай кулемет.
Стеж за ними.
БАНК «ФОЛЬКСКАС»
Бригадире, вони виходять. Двері відчиняються.
Усі на позиції. Чисто.
Не стріляти.
Не стріляти. Вони виходять. Це вже щось.
А це хто такий?
Пропоную стріляти зараз.
Чекайте, бригадире, щось не так.
Он вони. Прямо перед вами.
-Стріляйте. -Ні, один із них не підозрюваний.
Я не казав, що він підозрюваний. Я дав тобі наказ.
Стріляй негайно.
Келвін хитрий, як шакал.
Бери!
Він би так не підставлявся.
Гадаю, цей чоловік — заручник.
А тепер лий.
Послухай-но мене, капітане.
Я дав тобі наказ.
Дозвольте відкрити вогонь. Бачу ціль.
Не стріляти, поки я не скажу.
-Лангерман… -Я з ним поговорю.
Лангерман!
Лий!
Що це?
Час вийшов, капітане.
Швидше. А тепер підпалюй!
Підпалюй!
Навіщо ти це робиш?
-Що це дає? -Підпалюй.
Пане офіцере, зачекайте.
Це велике непорозуміння.
-Зажди. -Підпалюй.
Я не хочу проблем. Я тут ні до чого.
-Ще й до чого. -Я не звідси.
Ти вдома, брате.
Не стріляти. Це американець.
Так. Я американець. Влаштовую боксерські бої.
Я не маю бути тут. Прошу, заберіть мене.
Замовкни!
Слухай сюди.
Двічі не проситиму.
Підпалюй!
Будь ласка, підпали.
Є дозвіл стріляти?
Свободу Нельсону Манделі!
-Бригадире, я бачу ціль! -Ні!
Свободу Нельсону Манделі!
Давай!
Не стріляти! Ми досі ведемо переговори.
Свободу Нельсону Манделі!
Вони мають його відпустити!
Свободу Нельсону Манделі!
Відпустіть його!
Свободу Манделі!
Назад! Швидше!
Келвіне, звільни кілька заручників.
Як знак доброї волі.
Ти, мабуть, досі не зрозумів.
Наступне, чого я чекаю, це помилування.
Інакше я спалю ще більше грошей.
А потім…
Ну… Ти знаєш, що буде потім.
Свободу Манделі. Відпустіть його!
Владу народу!
Ви ледь не спричинили міжнародний скандал.
То був громадянин Америки.
Але він чорний!
Мені байдуже, що він американець.
Хай вони замовкнуть.
Розжени цей бісів натовп. Не хочу їх чути!
Владу народу!
Це було занадто, чувак.
Я знаю, ви хочете свободи,
але за неї треба платити.
Чому я мушу це робити?
А хто тоді?
Хто мусить?
Зрозумій, поки хоч один із нас у кайданах, ніхто не вільний.
Облиш, чувак.
Той капітан — шматок лайна.
Присягаюся…
Байдуже, що каже Кумало, якщо буде шанс помститися за Масеґо,
я це зроблю.
Лангерман отримає по заслузі.
Я обіцяю.
Перепрошую.
У мене кров. Мені треба до вбиральні.
Розберися з ним, інакше я його вб’ю.
-Вставай. -Що там сталося?
Мене ледь не застрелили.
Вони говорили про визволення Мандели.
-Змусили мене спалити гроші. -Що?
Я з ним поговорю.
Крістін, ти здуріла? Що ти робиш?
Ти сама не підеш. Я з тобою.
-Треба поговорити. -Про що?
Ми хочемо їсти й пити. Нічого немає.
Їжа та вода в дорозі.
Відколи ти зайшов у цей банк,
ти зіпсував наші життя і своє також.
Я зіпсував вам життя? Я?
Це не я придумав різні черги.
-Неважливо, в якій я черзі. -Так і має бути.
Але в нашій країні це важливо для таких, як ми.
Тут ти помиляєшся.
Я, ти…
Ми різні.
Ми більш схожі, ніж тобі хотілося б.
Я знаю твій тип.
Вважаєш себе особливим і не схожим на решту.
Але насправді це не так.
Тобі це нікого не нагадує?
Може, ти маєш рацію. Але це не змінює того,
що ти вимагаєш неможливого.
Один чоловік сказав:
«Щось здається неможливим, поки не зробиш».
Мудрий чоловік і прекрасні слова.
-Але який у тебе план? -Це і є план.
Спалити гроші?
І як ви звідси виберетеся?
Поліція вважає Манделу головним терористом.
Його ніколи не відпустять.
Я не мушу вам нічого пояснювати.
Ідіть на свої місця негайно!
Ідіть!
А мудрець, який сказав ті слова,
це Нельсон Мандела.
Людина, яку ми хочемо визволити.
Сідайте.
Це лише питання часу, коли поліція захопить банк.
Коли це станеться, вони вб’ють вас і всіх інших.
Не хочу померти в перестрілці.
Гей, кажи це тому, кому не начхати, чув?
-Тебе це має хвилювати. -Я тебе вб’ю, якщо не замовкнеш.
Ходімо.
Щойно почнете випускати заручників,
хочу бути першим у списку.
Навіщо мені це робити?
Бо якщо не зробиш, Альдо,
я скажу твоїм друзям, хто є справжнім інформатором.
Не забувай про нашу угоду.
Ми знаємо, де твоя дружина.
Знаєш що?
Твоя правда.
Тримай друзів
близько.
Ніхто не сміє погрожувати моїй родині.
Альдо.
Альдо!
Що сталося?
Він намагався мене вбити.
Гаразд.
Вставай.
Слухай, про це ніхто не має дізнатися.
Інакше почнеться штурм.
Бери його.
Підтягни ноги.
У тебе кров на руках.
Витри її.
Нам потрібна їжа і вода.
Я все організую, але мені теж потрібна послуга.
Два заручники.
Чотири.
Два.
Добре.
Однією з них має бути Крістін.
Чому?
Що в ній особливого?
Нічого особливого.
Банк хоче, щоб директорка була в безпеці.
Стандартна процедура.
Принесіть їжу та воду.
Принесли їжу та воду.
-Ми відпустимо вас першими. -Вставай.
Це правильний вчинок, синку.
Поліція попросила і тебе відпустити, Крістін.
Як думаєш чому?
І гадки не маю.
Що ж…
Можеш іти.
Я нікуди не піду.
Крістін, що ти робиш?
Якщо вона не хоче, піду я. Передайте мені мою сумку.
Сядь на місце!
Крістін, раджу піти, поки я не передумав.
Я не залишу цих людей тут.
Це мій обов’язок. Я не покину їх.
Хай Сюзан іде замість мене.
Ерні.
Допоможи принести їжу.
Виходьте.
Побачимося пізніше.
Чекайте, а де Крістін?
Вона не хоче виходити.
Чому?
Звідки мені знати? Може, їй подобається з нами.
Я відпустив двох заручників. Принесіть лист про помилування.
Ворушіться. Гей!
Де Крістін?
Вона не хоче виходити.
Чорт.
Капітане,
чому б нам не використати стару?
Ні.
Як це «ні», бригадире?
Бо я так сказав.
Вона може вмовити Крістін вийти з банку.
Дозвольте я вам дещо поясню.
Ви пропонуєте зробити з покоївки
героїню на національному телебаченні?
Хочете зробити з нас посміховисько?
Бляха.
Капітане!
Якщо твій план провалиться, я почну діяти.
Перерва на вбиральню закінчилася.
Шнурки розв’язалися.
Гей.
Швидше. Вас багато, а я один.
Кидай!
Гей!
-Киньте зброю! -Опусти зброю!
Я сказав кинути зброю!
-Інакше я його вб'ю! -Заспокойся!
Уб’ю! Кидайте!
Опустіть зброю!
Я його вб’ю!
-Дивися сюди! Поглянь на мене! -Заспокойся!
Я відходжу. Я опускаю пістолет.
-Я його вб’ю! -Спокійно!
Добре. Я покладу це сюди.
Я опускаю зброю. На підлогу.
Це точно постріли. Уперед!
Терро, зачекай.
Це п’ятизарядний магазин.
Кумало, стріляй!
Ворог зовні, а не тут. Ми не вбиваємо цивільних.
Але якщо таке повториться, будуть наслідки.
Чуєте? Я казав, зберігатимете спокій, лишитеся живими.
А це точно не спокій.
Терро, перевір Альдо.
-Ерні. -Так.
Іди сюди.
Тебе підвищили. Іди прикуй свого боса.
-Добре. -Он там.
Вставай, падло. Швидше.
Зберігайте спокій!
На підлогу!
Терро, дай гляну.
Я в порядку.
Перепрошую.
Що?
Може, чимось допомогти?
Не знаю. Роби, що зможеш.
Келвіне, ми чули постріли. Що відбувається?
Ніхто поки не постраждав.
Але це може змінитися.
Час вийшов.
Мені треба ще 30 хвилин.
У вас немає 30 хвилин.
У вас є 15 хвилин.
П'ятнадцять.
П’ятнадцять.
Не зараз.
Чому ти лишилася?
Була ж можливість, але ти відмовилася.
Хочу допомогти.
Авжеж.
Не сумніваюся.
Де вона?
Відійди від дверей.
Виходу немає.
Я тут ні до чого. Тому негайно відпусти мене.
Не тобі висувати вимоги.
Що заважає мені вбити тебе зараз?
Що?
Як пілота в сховищі?
Давай. Стріляй.
У тебе, певно, були білі батьки.
Білі друзі.
Говориш лише англійською.
Як ти смієш…
Це неважливо.
Річ у тому, що
ти сховалася за своїм минулим.
Може, твоя зовнішність тобі допомагає.
Завдяки привілеям
і грошам
зберігаєш фасад.
Але не можна втекти від справжнього «я».
Ти мене не знаєш!
Гадаєш, легко бути мною, мати такий вигляд?
Люди постійно насміхаються, обговорюючи, хто я.
Ти мене не знаєш.
І ти нічого не знаєш про вибір, який я мусила зробити.
Келвіне.
Твоя правда.
Я тебе не знаю.
Щодо пілота. Це був самозахист.
Якщо поліція дізнається,
почнеться штурм.
КАСИР ДЛЯ ЄВРОПЕЙЦІВ
Іди до інших.
Я весь день думаю, хто міг бути інформатором.
І я подумав,
може, це Масеґо.
Я починаю думати,
що, може, і Терра.
Ні.
Точно не Терра.
У неї золоте серце.
Це Масеґо.
Ходімо.
Я це зроблю.
Пасторе, як вас там…
Без образ, але це…
-Не для вас. -Дозвольте заперечити.
Я допоможу, якщо ви не проти.
Можете приставити пістолет, якщо треба.
Схоже, це не потрібно.
Робіть, як я кажу, і не постраждаєте.
Навіщо ти це знову робиш, Келвіне?
Чому?
Твої вимоги важко виконати. І ти це знаєш.
Ти, мабуть, досі не зрозумів. Час вийшов, капітане.
Що я маю ще зробити?
Знаєш що? Досить палити гроші.
Може, краще спалити цю будівлю, площу
або дядька Поля!
Я спалю всю країну, якщо знадобиться.
Відпустіть його!
Виконайте вимоги! Увімкніть здоровий глузд!
Пасторе.
-Я намагаюся. -Я не бачу!
Щоб усе вийшло, Келвін має мені допомогти.
Ти не пастор. Ти мені не допомагаєш.
Можуть загинуть люди.
Виконуй свою роботу й обіцянки.
Працюй!
-Лист від прем’єр-міністра! -Келвіне, чекай!
-Зажди! -Капітане!
Обіцяють відпустити Манделу.
Келвіне,
ось лист.
Це помилування і лист про звільнення.
Підписано прем’єр-міністром.
Я віддам його тобі.
Вони це зроблять, Келвіне.
Вони відпустять Манделу.
Це лише лист.
Коли вони насправді його відпустять?
Через кілька годин. Точно.
Келвіне, чекай. Послухай мене.
Щоб усе вийшло,
я маю зайти в банк і перевірити, що заручники в порядку.
Тоді його відпустять.
Будь ласка. Такі правила.
Добре? Тобі вирішувати.
Альдо!
Гей, назад!
Щоб ви знали, капітане, це
лише лист.
Відпустіть його.
Відпустіть його!
Відпустіть!
Падло.
Що він тут робить?
Терро, ми звільнимо Манделу. Усе добре.
Не смій називати мене на ім’я. Чув?
Заспокойся, Терро.
Вітаю.
Я з поліції,
мене попросили перевірити, що у вас усе добре.
Ми робимо все, щоб витягти вас.
Крістін.
Рідні хвилюються за тебе.
Ходімо зі мною, прошу.
Ні.
Гаразд.
Келвіне, будь ласка. Я маю її вивести.
Здається, тут вона почувається безпечніше.
Гадаю, ти вже перевірив усе, що треба.
Іди.
Чекай.
-Де він? -Хто?
Пілот, Сечаба Маселемола. Де він?
Знаєш що, капітане? Твій візит затягнувся.
Іди. Негайно.
Чекай.
Поклади ногу на стіл.
Терро, що ти робиш?
Іншу.
Це не те, що ви подумали.
Кумало, бачиш. Йому не можна довіряти.
Униз.
Ставай на коліна.
Одна лише брехня.
Це взагалі правда?
Цьому можна вірити?
-Так. -Цьому можна вірити?
Келвіне, я кажу правду.
-Тобі ж гірше буде. -Будь ласка, прошу.
Опустіть зброю.
Ніхто не повинен постраждати. Прошу.
Гаразд. Він має рацію. Усім треба заспокоїтися.
Гаразд?
Спокійно. Я опущу зброю.
Альдо, опусти зброю.
Терро, опусти зброю. Чуєш?
Терро.
Терро, опусти зброю.
Терро.
Мбалі!
Добре.
Капітане.
Гадаю, тобі краще піти. Негайно. Іди.
Капітан Лангерман.
Так тебе звати?
А що?
Тебе звати Лангерман? Так чи ні?
Так. І що?
І що?
Терро, звідки ти знаєш його ім’я?
Я нікому не казав. Звідки ти знаєш?
Я не знаю.
А от Альдо знає.
Він згадав це ім’я, коли ми його ще не знали.
Так, Альдо?
Лангерман отримає по заслузі.
Я обіцяю.
Так, Альдо?
Альдо?
Це правда?
Це правда, Альдо? Ти…
Вони добралися до Кенсані.
Терро, вибач.
Альдо!
Ні, Альдо…
Чому ти не сказав?
Вони тобі збрехали.
Відстрелю тобі голову.
Ти йому збрехав.
А звільнення Мандели?
Це…
Теж брехня.
Просто йди звідси.
Негайно!
Вставай.
Іди.
Швидше!
Мені дуже шкода.
Вибач, Альдо.
Вибач.
Чому ти не сказав нам?
Звісно, пане міністре.
Так.
Звичайно.
Я все проконтролюю.
Дякую, пане міністре.
Лангерман, Скуман.
Готуйтеся до штурму.
Що? А заручники?
-Це вже неважливо. -Бригадире…
Один із них щойно помер. Вони шоковані.
Вони можуть здатися.
Мирне рішення все ще можливе.
Гадаєш, після того що сталося,
його можна переконати?
У банку
я побачив чоловіка, який був не готовий натиснути на гачок.
Він міг взяти мене в заручники, але не взяв. Чому?
Гадаю, уся ця ситуація, насильство, вбивство
пригнічують його.
Хочеш, щоб я повірив, що цей клятий терорист —
хороша людина?
Ні.
Я лише кажу,
що цей Келвін Кумало
бореться за справедливість.
І він не хоче втратити ще більше людей.
І в цьому
твоя проблема.
Ти вважаєш це сміття
за людей.
Геть!
Келвіне, у мене ідея…
Чого тобі?
Я нічого не можу вдіяти.
Там чекає поліція, а тут — заручники.
Чого ти від мене хочеш?
Я хочу побути наодинці.
Коли мені було вісім, померла мама.
Після її смерті про мене дбала Джейн.
Яка Джейн? Хто це в біса така? Будь ласка, просто йди геть!
Для мене вона була не просто нянею.
Послухай мене.
Вона розповіла мені про любов до всіх і рівність.
Що убунту — наш обов’язок.
Що твій народ знає про убунту?
Що ти знаєш про людяність?
Людяність стосовно інших людей.
Це лише слова, Крістін.
Міністр юстиції…
Він мій…
Він твій батько.
Тому вони просили за тебе.
Якось я бачила, як батько убив чоловіка.
Наче так і треба.
І за що?
Бо він був чорний?
То й що?
І що з того, Крістін? Га?
Його вбили, бо він чорний. Нас убивають, бо ми чорні.
Ми бідні, бо ми чорні.
Я тут, бо я чорний.
І що з того?
Привілейовані не знають болю.
Батько і люди, які працюють на нього,
представляють усе, чим я не хочу стати.
І саме тому я тобі допоможу.
Як?
Що відбувається, Келвіне?
Що ти задумав?
Вона хоче дещо сказати. Слухай.
Капітане, ці люди не злочинці.
Вони тут не заради грошей.
У них є лише одна вимога.
Усе, що вони хочуть, це свобода.
Хіба це погано?
Подумай про свою сім’ю.
Про свого батька. Будь ласка.
Батьку.
Будь ласка, благаю тебе.
Я знаю, ти мене чуєш.
Зроби, як вони просять.
Вчини правильно.
Крістіно!
Ні! Що ти робиш?
Не чіпай мене.
Відпустіть його!
-Свободу! -Свободу Манделі!
Відпустіть його!
Свободу Манделі!
Припинити вогонь!
Офіцери, заберіть цю жінку!
Припинити вогонь!
Звідки стріляли?
Знайдіть його!
Відбій.
Крістін.
Принесіть рушники.
Прошу, швидше.
Усе гаразд. Гей!
Ти дуже смілива, чуєш?
Крістін.
З нею все буде гаразд.
Ну ж бо, Крістін. Давай.
Усе гаразд.
Усе гаразд, Ерні.
Капітане. Ось снайпер.
Хто наказав стріляти?
Я думав, що є загроза.
Загроза? Біла жінка — загроза?
Ти застрелив доньку міністра юстиції на людях.
Твою кар’єру завершено.
Це справа національної безпеки.
Ходімо зі мною.
Я втомилася.
Я знаю.
Не хвилюйся через них.
Ти правильно вчинив.
Ми подбаємо про тебе.
Дякую, бригадире.
Можеш іти.
Це єдине фото, що збереглося.
У нашій оселі в Мабопане була схованка.
У нас удома завжди були незнайомці.
Переховувалися в нас.
Поліцейські рейди.
Коли я був малим,
я бачив, як поліцейські
застрелили моїх батьків.
Я бачив, як батьки,
стоячи на колінах,
благали не вбивати їх.
Я пообіцяв собі,
що не зупинюся, поки не помщуся за них.
І таким чином
я приєднався до МК.
До визвольного руху.
Так я опинився тут.
Що ж, а я жила з матір’ю в Мамелоді.
У неї все було добре, поки не з’явилась я.
Тоді все змінилося.
Діти не хотіли зі мною гратися.
Їхні батьки демонізували мене.
Мене так і не прийняли.
Тому
вона віддала мене на удочеріння своїм роботодавцям.
До сім’ї Пейдж.
Вони любили мене.
Дбали про мене.
Але ніколи не розуміли.
Так і не зрозуміли мою ідентичність.
Ніхто ніколи не розумів.
Кумало, тобі дзвонять.
Келвіне, це ти?
Так.
Бригадир надсилає спецзагін. Це поза моїм контролем.
Можуть загинути заручники.
Келвіне? Алло?
Дзвонили від прем’єр-міністра.
Вони звільнять Нельсона Манделу.
Ви можете йти.
Дякую.
Твоя свобода
коштує занадто дорого.
Більше, ніж ти можеш уявити.
Ні.
Лангерман, іди додому.
Проведи час із дружиною.
Це наказ.
Тут тобі вже нічого робити.
Чого варта свобода?
Не знаю.
Усього.
Починайте.
Уперед!
Кумало!
Ми вбиваємо падлюк!
Пішли ви!
Давай, Терро!
Ми впораємося!
Терро, давай сюди!
Помріть виродки!
Ми їм показали!
Ми показали цим падлюкам!
-Ми змусили їх побігати. -Так.
Знаєш, ці падлюки влучили в мене.
Це просто подряпина.
Келвіне Кумало, виходь.
З руками за головою. Негайно.
Це твій останній шанс.
Для нас.
Це твій останній шанс!
Ще раз.
Не здавайся.
Чорт забирай.
Готуйтеся до штурму.
ФІЛЬМ ЗНЯТО ЗА МОТИВАМИ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
ТРІО ІЗ СІЛВЕРТОНУ І ДЖОРДЖ МОЛЕБАТСІ РОЗПОЧАЛИ ТЕ, ЩО ПІЗНІШЕ НАЗВАЛИ
РУХОМ ЗА ВИЗВОЛЕННЯ НЕЛЬСОНА МАНДЕЛИ
НЕЛЬСОНА МАНДЕЛУ ВИПУСТИЛИ 11 ЛЮТОГО 1990 РОКУ
ВІН СТАВ ПЕРШИМ ТЕМНОШКІРИМ ПРЕЗИДЕНТОМ ПІВДЕННОЇ АФРИКИ
Переклад субтитрів: Катерина Яцук