Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫אנשים חושבים שחלומות הם בריחה.‬
‫הזדמנות לחמוק מהחיים בהקיץ‬
‫לעולם שאין בו ממש.‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫החלומות שלכם לא קורים מעצמם.‬
‫אנחנו יוצרים אותם.‬
‫ועיצבנו אותם בקפידה במיוחד בשבילכם.‬
‫יש לנו סיבות משלנו וכללים משלנו.‬
‫אנחנו יוצרים את החלומות שלכם‬ ‫כדי לעזור לכם במסע שלכם.‬
‫ובמקום שאליו מועדים פניה,‬
‫היא תזדקק לכמה שיותר עזרה.‬
‫בוקר טוב, חזיר.‬
‫בוקר טוב, באגסי!‬
‫היי, אבא. מה הבאת?‬
‫חציתי ימים רבים כדי להביא לך ארוחת בוקר.‬
‫תודה.‬
‫תן לי לעזור לך.‬
‫ככה יותר טוב?‬ ‫-תודה.‬
‫כן.‬
‫היי, באגסי!‬
‫טוב.‬
‫לתפוס.‬
‫ו…‬
‫לתפוס.‬
‫אנחנו בכיוון הנכון?‬
‫- המשוטטת -‬
‫הרוח התחלפה.‬
‫אז מה עושים?‬
‫חרטום מעלה.‬
‫עוד קצת.‬
‫הנה, ילדונת.‬
‫קוראים לו פרד.‬
‫היי, פרד!‬
‫וזה סימור.‬
‫אבא,‬
‫למה אני צריכה ללמוד מתמטיקה‬ ‫אם אני אפעיל את המגדלור, כמוך?‬
‫אני כבר יודעת‬ ‫את כל מה שיש לדעת על המגדלור.‬
‫תעני לי על השאלה הזאת:‬
‫מה מטרתו של המגדלור?‬
‫לדאוג שהספינות יהיו מוגנות.‬
‫לא. זו לא המטרה שלו.‬
‫אבל כשתדעי לענות על השאלה הזאת…‬
‫אתן לך את המפתח למגדלור, וזו הבטחה.‬
‫ועכשיו, למיטה.‬
‫את לא רוצה את חזיר?‬
‫אני בת 11.‬
‫מצטער, חזיר. זה טקס התבגרות.‬
‫מה?‬
‫לא, אל תדאג. אני עדיין אהיה פה בשבילך.‬
‫טוב… לילה טוב.‬
‫רגע.‬
‫סיפור אחד?‬
‫סיפור על פליפ?‬
‫טוב.‬
‫יש לי אחד שמעולם לא שמעת.‬
‫כמו שאת יודעת, פליפ ואני היינו פושעים.‬
‫חיפשנו אוצרות כל לילה, ו…‬
‫כולי וכולי.‬
‫יום אחד, פליפ בא אליי ואמר ״נחש מה שמעתי״?‬
‫הוא שמע על פנינים.‬
‫פניני קסם.‬
‫מי שמשיג את אחת הפנינים האלה‬ ‫יכול לבקש מה שבא לו.‬
‫הבעיה היא שהפנינים האלה נמצאות ‬ ‫רק במים המסוכנים ביותר המוכרים לאנושות.‬
‫ים הבלהות.‬
‫ברגע ששמעתי את זה אמרתי‬ ‫״פליפ, עזוב. לא רוצה שום קשר לזה״.‬
‫אבל אז, כמובן, פליפ… את מכירה אותו.‬ ‫הוא עשה נקישה כפולה.‬
‫וכשהשותף שלך עושה נקישה כפולה…‬
‫אסור לך לסרב.‬ ‫-בדיוק.‬
‫חוק הפושעים.‬
‫אז הרמנו עוגן.‬
‫תקשיבי, היה קר. קור כלבים.‬
‫אבל אני חשבתי…‬
‫במזג אוויר כזה, אולי פליפ לא יסריח כל כך.‬
‫ואז באה הסערה.‬
‫והגלים.‬
‫פתאום נשמע מין קול רועם.‬
‫מכל כיוון.‬
‫הוא התגבר מרגע לרגע.‬
‫זו הייתה המערבולת הגדולה‬ ‫והקטלנית ביותר שראיתי מימיי.‬
‫המנור הסתובב,‬ ‫פגע לי בישבן והעיף אותי למים.‬
‫שקעתי כמו משקולת עופרת.‬
‫מטה, מטה,‬
‫עד שהבחנתי בבור בקרקעית הים.‬
‫אז שחיתי פנימה.‬
‫מה היה בצד השני?‬
‫זה מקום מת.‬
‫אין בו חיים משום סוג.‬
‫רק עצמות פזורות של יצורים ימיים עתיקים.‬
‫ואז היא הסתערה עליי.‬
‫המפלצת.‬
‫היא עלתה מהמצולות,‬
‫שחורה כמו הלילה,‬
‫וגדולה יותר מכל יצור שראיתי בימי חיי,‬
‫עם זרועות ארוכות, עשנות ושחורות כדיו.‬
‫קפאתי מרוב פחד.‬
‫ואז, לאט לאט,‬
‫לאט…‬
‫היא שלחה זרועות‬ ‫ותפסה אותי וטלטלה אותי בחוזקה!‬
‫ואני…‬
‫תמתיני.‬
‫רגע! אתה לא יכול להפסיק עכשיו!‬
‫מה, בחלק המפחיד?‬
‫זה לא היה מפחיד.‬
‫זאת הייתה התחלה עם פוטנציאל.‬
‫כאן פיטר.‬ ‫-התחלה עם פוטנציאל.‬
‫שומע.‬
‫נמו, תקשיבי. סירת דיג נקלעה לצרה מול לופז.‬
‫הים יהיה סוער שם הלילה.‬
‫תקשיבי, את יודעת מה לעשות‬ ‫אם ייפסק החשמל, נכון?‬
‫להפעיל את גנרטור הגיבוי,‬ ‫לרוקן את המשאבה,‬
‫ולהודיע בקשר לקרלה אם יש בעיה.‬
‫אני יודעת, אבא.‬
‫חלומות פז.‬
‫היי,‬
‫עבדתי עלייך.‬
‫תפסיק!‬
‫לילה טוב!‬
‫לילה טוב. אחזור בקרוב.‬
‫אבא?‬
‫הצילו!‬
‫- אריאל -‬
‫קרלה.‬
‫קרלה, איפה אבא שלי?‬
‫נמו,‬
‫הוא איננו, חמודה.‬
‫הוא איננו.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה מה שהוא רצה.‬
‫הוא דיבר איתך על זה?‬
‫אימא שלה נפטרה כשהיא הייתה תינוקת,‬ ‫אז היא רגילה לגור בבית חד-הורי.‬
‫אין לה אף אחד אחר.‬
‫או אתה, או שהיא תעבור למשמורת המדינה.‬ ‫יכניסו אותה למוסד לנוער, או לאומנה…‬
‫נמו, את זוכרת את דוד שלך?‬
‫לא.‬
‫אף פעם לא פגשתי אותו.‬
‫אבא שלך השאיר הוראות.‬
‫הוא אמר שאם יקרה לו משהו,‬
‫הוא רוצה שתגורי אצל דודך, בעיר.‬
‫אבל אני צריכה להפעיל את המגדלור.‬
‫נמו, את לא יכולה לחיות לבד.‬
‫אבל אני יכולה. אני יודעת איך.‬
‫הוא לימד אותי הכול.‬
‫אני מצטערת, חמודה.‬
‫"וכשמתוך זמני ונחלתי‬
‫"יישא אותי נחשול,‬
‫"אביט בזיו פניו של קברניטי‬
‫"מעבר פס החול."‬
‫זה הוא.‬
‫הלו?‬
‫לא, זה לא זמן טוב.‬
‫אחי אבד בלב ים.‬
‫לא, באמת אבד. כאילו… אני בלוויה שלו.‬
‫היינו מנוכרים, למען האמת.‬
‫מנוכרים.‬
‫אני…‬
‫אני מרוצה מהספק הסלולרי שלי.‬
‫קרלה.‬
‫שלום.‬
‫אני ממש משתתף בצערך.‬
‫צערנו, מן הסתם.‬
‫אנחנו יכולים…‬
‫כדאי שנצא לדרך, אחרת נפספס את המעבורת.‬
‫בלי נעליים על השטיח.‬
‫אוי, סליחה.‬ ‫-לא…‬
‫זה בניין ממש טוב.‬
‫לא צריך לצאת אף פעם.‬
‫ואני באמת לא יוצא, כי אני עובד מהבית.‬
‫סליחה.‬
‫יש פה ניקוי יבש, בית קפה…‬
‫יש אפילו סטודיו לספינינג למטה.‬
‫את אוהבת ספינינג?‬
‫כאילו, להסתובב?‬
‫לא יודע. אף פעם לא ניסיתי.‬
‫היי…‬
‫את אוהבת ידיות של דלתות?‬
‫אלה התינוקות שלי.‬
‫אתה מוכר ידיות של דלתות?‬
‫אני לא מוכר ידיות של דלתות.‬
‫יש לי חברה שמוכרת ידיות של דלתות,‬
‫בריחים, התקנים…‬
‫זה מה שמייחד אותנו:‬
‫חלק מ״נערי הזוהר״ בתעשייה‬ ‫רודפים אחרי כל טרנד חולף. לא אנחנו.‬
‫לא תודה, אנחנו מעדיפים את הקלאסיקה.‬ ‫זה עניין של בטיחות, לא של אופנה.‬
‫אל תיגעי בזה.‬ ‫-סליחה.‬
‫זה לא צעצוע.‬
‫זאת ענתיקה.‬
‫הייתה בתא בכלא אלקטרז.‬
‫למקרה שאצטרך לנעול אותך בחדר שלך.‬
‫לא אנעל אותך בחדר שלך.‬
‫זה היה בהומור.‬
‫את צריכה חיבוק, או משהו?‬
‫לא.‬
‫טוב… לילה טוב.‬
‫אני יודעת, חזיר.‬
‫גם אני רוצה להיות איתו שוב.‬
‫- איך לגדל ילד -‬
‫- עקרונות בסיסיים -‬
‫חזיר…‬
‫מה?‬
‫רגע!‬
‫לא.‬
‫לא! רגע!‬
‫לא!‬
‫רגע! לא!‬
‫רמזור אדום.‬
‫עצרי!‬
‫רמזור אדום!‬
‫- מעגן המעבורות לאיים -‬
‫בוא, חזיר.‬
‫תודה.‬
‫היי, באגסי.‬
‫אבא?‬
‫מי אתה?‬
‫אף אחד?‬
‫סתם משהו מוזר כזה שקורה בחלום.‬
‫תתעלמי ממני. אני זז מפה.‬
‫תחזרו אחר כך! אנחנו עושים כלים!‬
‫טוב, זה לא עבד.‬
‫אז את הילדה.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫ואיפה אבא שלי?‬
‫אף אחד לא סיפר לך?‬
‫אני יודעת מה קרה.‬
‫טוב… אבא שלך ואני היינו שותפים מזמן,‬
‫לפני שהוא חזר למוטב ועשה ילדה.‬
‫טעות גדולה, לדעתי.‬
‫משוגע, רע, ומסוכן.‬
‫שמי ״פליפ״.‬
‫אתה פליפ?‬
‫כן.‬ ‫-חשבתי שאבא שלי המציא אותך,‬
‫ואתה לא כמו שדמיינתי אותך.‬
‫חתיך יותר?‬
‫הורס את הבריאות יותר, אולי?‬
‫שעיר יותר.‬
‫ומסריח יותר.‬
‫כלומר, אני יודעת שאתה לא אמיתי,‬ ‫אבל תמיד דמיינתי…‬
‫בן אדם נורמלי.‬
‫טוב, הרגע אמרת ארבעה דברים מעליבים ברצף.‬
‫לא יפה.‬
‫תקשיבי, באתי רק להביע תנחומים.‬
‫משתתף בצערך.‬
‫בזה שאתה מבלגן את החדר של אבא שלי?‬
‫מה שמזכיר לי…‬
‫אבא שלך… הייתה לו מפה.‬
‫בגודל כזה בערך,‬
‫מלאה בצורות מוזרות וקווים,‬
‫עם ציור של צדפה עם פנינה מאחור.‬
‫מפה יחידה במינה, ילדה.‬ ‫סיכנו את חיינו כדי לגנוב אותה.‬
‫לא ראיתי מפה כזאת.‬
‫אל תשקרי לי, ילדה!‬
‫אבא שלך היה רוצה שהיא תהיה שלי.‬
‫אני לא משקרת.‬
‫לא משנה, אמצא אותה בעצמי.‬
‫היי! אתה לא יכול סתם‬ ‫להתפרץ הנה כמו איזה גנב.‬
‫את אומרת ״גנב״ כאילו זה דבר רע.‬
‫גנב זה רק מישהו שלוקח דברים שלא שייכים לו.‬
‫אי אפשר לקחת חפצים מחלומות של אנשים אחרים.‬
‫בטח שאפשר. רק צריך לדעת איך להיכנס ולצאת.‬
‫אני בחלום שלך.‬
‫אתה סתם משהו שאני מדמיינת.‬
‫היית מתה לדמיין משהו ברמה כזאת. תראי!‬
‫אני נראה טוב!‬
‫בבקשה, אני לא רוצה שתהיה פה.‬
‫אני רק רוצה את אבא שלי.‬
‫אוקיי.‬
‫ואם יש דרך שתפגשי שוב את אבא שלך?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני יוצא לחפש אוצר,‬
‫והאוצר הזה הוא קסום.‬
‫מאפשר לך לבקש‬ ‫כל דבר שרק תרצי בארץ החלומות.‬
‫אוכל לראות את אבא שלי שוב.‬ ‫-כן.‬
‫תוכלי לראות את אבא שלך שוב.‬ ‫ממש כאן. כל ערב.‬
‫אבל אני צריך את המפה הזאת, ילדה.‬
‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר.‬
‫כן… אני מאמין לך.‬
‫היי, חכה! אני יכולה לחפש את המפה.‬ ‫אני יכולה לבוא איתך.‬
‫נשמע ממש כיפי.‬
‫אבל אין לך ציוד, אין לך כישורים,‬
‫ובלי המפה, את לא שווה לי כלום.‬
‫זמן להתעורר, ילדה.‬
‫מפה.‬
‫כבר התעוררת. יופי.‬
‫מה את עושה?‬
‫מה החלום הכי מוזר שהיה לך?‬
‫אני לא זוכר את החלומות שלי.‬
‫נראה לי שאני בכלל לא חולם.‬
‫הבאתי לך חלב.‬
‫נכון?‬
‫את נרגשת? לקראת יום הלימודים הראשון?‬
‫לימודים?‬
‫זה אמור להיות בית ספר מדהים.‬
‫הוא עולה הון.‬
‫אבא שלי אמר שבתי ספר הם בעצם בתי כלא.‬
‫שהם כולאים את התלמידים, גופנית ושכלית,‬
‫ומכינים אותם למקומות עבודה שגם הם בתי כלא,‬
‫עד שהם פורשים ועוברים לבתי אבות,‬
‫הכלא הסופי שלהם.‬
‫בית ספר זה לא בית כלא.‬
‫מותר לי לעזוב מתי שבא לי?‬
‫זה קצת דומה לבית כלא.‬
‫הצלצול לא עוזר.‬
‫נמו, היי!‬
‫ברוכה הבאה לווסטברוק.‬
‫אני גב׳ ארייה, היועצת החדשה.‬
‫היי.‬
‫אני יודעת שזאת תקופה קשה, אבל…‬
‫את יודעת מה הדבר הגמיש ביותר בעולם?‬
‫לא טיטניום.‬
‫אולי טונגסטן? מאמץ המתיחה המרבי שלו…‬
‫הרוח האנושית!‬
‫התכוונת כמטפורה.‬
‫את עוברת תקופה קשה, אבל את יודעת מה?‬
‫את לא יודעת עד כמה את חזקה.‬
‫אפשר לדבר איתך שנייה?‬
‫רק לשנייה.‬ ‫-כן.‬
‫רק רציתי להכין אותך.‬
‫אבא של נמו גידל אותה בבידוד.‬
‫לא בקטע רע, פשוט…‬
‫מצפה לך משימה לא פשוטה.‬
‫היא תצטרך הרבה תמיכה רגשית.‬
‫כן.‬
‫טוב, אני מקווה שאתם תוכלו לעזור בזה.‬
‫אנחנו לא יכולים לעשות את זה לבדנו.‬
‫לא.‬
‫נכון?‬ ‫-נכון, כמובן.‬
‫זה לא משהו שאתם עושים?‬
‫תראי, אני לא יודע איך לטפל בילדה,‬ ‫או לדבר על רגשות.‬
‫נראה לי שכל מקום אחר יתאים לה יותר.‬
‫טוב.‬
‫את מחזיקה לי את הידיים…‬
‫אתה לא יודע למה אתה מסוגל.‬
‫באמת.‬
‫אתה רק צריך…‬
‫אתה רק צריך להתחבר לצד בך‬
‫שאתה לא רגיל להתחבר אליו.‬ ‫-כן.‬
‫אתה פשוט צריך ליצור חיבור איתה.‬
‫פשוט תנסה.‬ ‫-טוב.‬
‫היי לכולם. היי.‬
‫תודה, מיז יאנג.‬
‫שלום, מה שלום כולם?‬
‫זאת נמו.‬
‫היא תצטרף לכיתה שלכם.‬
‫אם תעזרו לה להרגיש כמו בבית,‬
‫אני מאוד אודה לכם.‬
‫סליחה.‬
‫טוב, תקשיבו.‬
‫ניצחון לכדור הארץ!‬
‫קיבלנו סכו״ם מתכלה בקפטריה.‬
‫ניצחנו!‬
‫נמו, ג׳מאל. ג׳מאל, נמו.‬
‫המעגל נמשך שבעה ימים.‬ ‫מי שמאחר מקבל נקודה כחולה.‬
‫אחרי שלוש כחולות,‬ ‫מקבלים נקודה אדומה והודעה להורים.‬
‫את יכולה להתקין את היישומון בטלפון.‬ ‫-אין לי טלפון.‬
‫זה מרענן.‬
‫אבל את תצטרכי את היישומון.‬
‫את חברה במועדונים?‬
‫אני בצוות המחזוּר,‬ ‫מודל האו״ם, מועדון קרמיקה,‬
‫״פופ טארטס״… זה אלתורים על במה.‬
‫כדורת דשא, מקהלה סלאבית,‬ ‫תזמורת, נגרות, אולטימט פריזבי…‬
‫באיזה בית ספר למדת קודם?‬
‫בשום בית ספר. קיבלתי חינוך ביתי.‬
‫גרתי עם אבא שלי במגדלור.‬
‫מגדלור?‬
‫נשמע מדהים!‬
‫למה עברת הנה?‬
‫אבא…‬
‫אבא שלי בנסיעה. לכן אני כאן.‬
‫אני גרה אצל דוד שלי באופן זמני.‬
‫מגניב.‬
‫אלה ה״מתות על זה״ שלי.‬ ‫אנחנו מתחפשים לזומבים ורואים סרטי זומבים.‬
‫זה מגניב יותר ממה שזה נשמע. נראה לי.‬
‫בואי, שבי איתנו.‬
‫יש לי שיעורים בחשבון.‬
‫טוב.‬
‫יש לי פעילות כיפית שאפשר לעשות ביחד.‬
‫כלים לפריצת מנעולים.‬ ‫הם בטח היו של איזה גנב ידוע.‬
‫או אולי סתם של מנעולן שפרש.‬
‫מגניב, לא?‬
‫למדתי לעשות את זה כשהייתי בגילך.‬
‫הייתי הילד הראשון בבית הספר‬ ‫שהתעניין בדלתות.‬
‫הטריק הוא להזיז את שניהם באיטיות,‬
‫ולחכות שזה ייתפס,‬
‫ועד מהרה…‬
‫הודיני מי?‬
‫הודיני אני, זה הודיני מי.‬
‫זאת…‬
‫מנטרה קטנה. את לא חייבת להגיד את זה.‬
‫רוצה לנסות?‬
‫קצת הספיק לי מדלתות.‬
‫זה בסדר. אפשר…‬
‫לעשות משהו אחר.‬
‫לשחק כדורגל.‬
‫אפשר לשחק כדורגל. רוצה לבנות טירה מכריות?‬
‫אתה מקריא רשימה מהטלפון שלך?‬
‫כן.‬
‫אני פשוט…‬
‫בטח. לגמרי.‬
‫חזיר?‬
‫חזיר, מה אתה עושה?‬
‫- רכוש המוסד לפעילות תת־מודעת -‬
‫וואו, חזיר!‬
‫מצאת אותה!‬
‫- ציוד: אוכל, פנס, חוט, ספר משעמם -‬
‫בוא, חזיר. בוא נמצא את אבא.‬
‫- תבשיל דמוי־עוף -‬
‫ספר משעמם…‬
‫- ידיות מופלאות -‬
‫להתראות.‬
‫אני צריכה לבדוק את הלו״ז שלי.‬ ‫אפשר את הטלפון שלך?‬
‫כן.‬
‫- היעדרויות -‬
‫תראי אותך, משתמשת באפליקציות!‬
‫- בתי תיעדר למשך שבועיים - אישור -‬
‫ככה זה כשמנסים.‬ ‫-כן, אני לומדת דברים חדשים כל הזמן.‬
‫- מרתף -‬
‫- הכניסה לעובדים בלבד -‬
‫אוי, פליפ…‬
‫בוא, חזיר.‬
‫פליפ?‬
‫פליפ!‬
‫את.‬
‫מצאתי את המפה.‬
‫ידעתי שאני מחבב אותך!‬
‫ניסית להרוג אותי.‬
‫רק ניסיתי להעיר אותך.‬ ‫כולם יודעים שאי אפשר למות בחלום.‬
‫סיפרת לי על זה בחלום שלי,‬ ‫ואז מצאתי את זה בעולם הערוּת.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫אולי העולם האמיתי גדול יותר משחשבת.‬
‫היי, זאת המפה שלי!‬
‫אתה לא יכול סתם לקחת אותה!‬ ‫-צר לי לבשר לך, ילדה…‬
‫לקחת חפצים מאנשים זה הקטע שלי.‬
‫אמרת שאוכל לפגוש את אבא שלי שוב.‬ ‫אני באה איתך.‬
‫תקשיבי, זה מקסים, וגם אני מתגעגע לאבא שלך,‬
‫אבל את לא באה! לכי.‬
‫מה זה היה?‬
‫נקישה כפולה.‬
‫הוא סיפר לך על הנקישה הכפולה?‬
‫אתה חייב לקחת אותי. חוק הפושעים.‬
‫אל תספרי לי על חוק הפושעים.‬
‫אני אחד מיוצרי חוק הפושעים!‬
‫לפניי, זו הייתה רק נקישה אחת.‬
‫זאת לא פעולה בצופים‬ ‫או טיול לארץ הסוכריות, טוב?‬
‫נצטרך לעבור בחלומות של אחרים‬ ‫כדי להגיע לאוצר.‬
‫אז אם תיהרגי, זה יהיה באשמתך.‬
‫אמרת שאי אפשר למות בחלום.‬
‫את לא יכולה למות בחלום שלך.‬ ‫מי שמת בחלום שלו, מתעורר.‬
‫מי שמת בחלום של אחר, לא מתעורר לעולם.‬
‫לא אכפת לי. אני באה.‬
‫בסדר!‬
‫אם תעכבי אותי, או תעשי בעיות,‬ ‫המפה תהיה שלי ואת תישארי לבדך.‬
‫סגור.‬ ‫-תראי את הציוד שלך.‬
‫נקישה כפולה.‬
‫מה זה?‬
‫״ידיות מופלאות״?‬
‫זה של דודי פיליפ. הוא מוכר ידיות.‬
‫אין לו חברים, אין לו חיים,‬ ‫והוא מכריח אותי ללמוד בבית ספר.‬
‫מפלצת!‬
‫טוב, זה ירדים אותך יותר מכל כדור שינה.‬
‫הנה. תחזיקי את זה כשתירדמי.‬
‫ככה תוכלי למצוא אותי בדרכים. טוב?‬
‫מה זה הדבר הזה?‬
‫הוא חזיר וקוראים לו ״חזיר״.‬
‫יצירתי. סבבה. תביאי אותו. אני אוהב בייקון.‬
‫טוב.‬
‫תראי.‬
‫עולם החלומות.‬
‫זאת מפה של כל החלומות שבעולם.‬
‫סלמברלנד.‬
‫היא שימשה את אבא שלך ואותי‬ ‫בכל ההרפתקאות שלנו בזמנו.‬
‫קפצנו מחלום לחלום והגענו לאן שרק רצינו.‬
‫גנבנו את המפה משוטרת חלומות במוסד.‬
‫מאז היא רודפת אחריי.‬
‫המוסד?‬
‫המוסד לפעילות תת־מודעת. המפת״מ.‬
‫לרוע המזל, הם הטמבלים‬ ‫שמחליטים על מה תחלמי.‬
‫אלא אם כן תגיעי לכאן.‬
‫ים הבלהות.‬
‫ים הבלהות. אבא שלי סיפר לי על זה.‬
‫שם נמצאות הפנינים.‬
‫האוצר הנפלא ביותר בעולם.‬
‫הבעיה היא ששוטרי החלומות במוסד‬ ‫לא רוצים שנדע על קיומן,‬
‫כי מי שישים יד על אחת מהן‬
‫יוכל לבקש מה שרק ירצה כאן בארץ החלומות,‬
‫וזה לא יהיה בשליטתם.‬
‫אוכל לראות את אבא שלי שוב?‬
‫אם לא תמותי, מה שדווקא סביר.‬
‫אלוהים.‬ ‫אביך היה הורג אותי אם היה יודע על זה.‬
‫טוב, תקשיבי.‬ ‫אנחנו מחפשים חלומות שחוזרים שוב ושוב.‬
‫ככה נוכל לצאת כמו שנכנסנו.‬
‫איפה הדלת?‬
‫איזו דלת?‬
‫המוסד בונה דלתות סודיות‬ ‫שמחברות בין חלומות.‬
‫אנשים רגילים לא יודעים עליהן.‬ ‫רק גאונים כמוני.‬
‫זהירות!‬
‫טוב… היא בהחלט לא הייתה פה קודם.‬
‫טוב. ברגע שנעבור בדלת הזאת, הכול ישתנה.‬
‫אם תפשלי, תמותי.‬
‫לא תראי יותר את עולם הערוּת.‬
‫טוב.‬
‫למה אנחנו מחכים?‬
‫ככה צריך.‬
‫טוב!‬
‫ברוכה הבאה לעולם שלי!‬
‫חלום חדש לגמרי, עדיין בפיתוח.‬
‫אלגנטה!‬
‫ככה אומרים ״נראה טוב״ בספרדית.‬
‫אני פושע, אז אני לא מציית לכללים,‬
‫אבל הנה הכללים.‬
‫כלל ראשון: להנמיך פרופיל.‬
‫לא כדאי להיתפס בחלומות של אחרים.‬ ‫תאמיני לי.‬
‫אם חזירי החלומות יתפסו אותך, את…‬
‫אוי. טעות שלי, חבר.‬
‫אם שוטרי החלומות יתפסו אותך,‬ ‫הם ינעלו אותך וישליכו את המפתח.‬
‫תירקבי בתא טחוב של המוסד לנצח,‬
‫עד שתפסיקי להתקיים.‬
‫אז תשתדלי להשתלב.‬
‫כן, כי אתה ממש משתלב.‬
‫כלל שני: לשמור על ריכוז.‬
‫לא באנו הנה ליהנות, בסדר?‬
‫נכנסים, מוצאים את הדלת הבאה, ויוצאים.‬
‫הלאה, לחלום הבא.‬
‫המשימה היחידה שלנו היא למצוא את הפנינים.‬
‫כלל שלישי: אנחנו לא חברים, לא שותפים,‬
‫אני הבוס. טוב?‬
‫את שומעת בקולי. ברור?‬
‫אז הכלל השלישי הוא סתם‬ ‫סדרה של אמירות אגרסיביות?‬
‫אף אחד לא אוהב חכמולוגים, ילדה.‬
‫סליחה.‬ ‫-היי, צ׳יקו…‬
‫מה המצב? איך הולך?‬
‫אתה בטוח שאתם בחלום הנכון?‬
‫אתם לא מופיעים ברשימה שלי.‬
‫הילדה מייצגת ילדות אבודה.‬
‫אני שילוב קצת מטריד של דמות אב‬
‫ושל עוצמה גברית טהורה.‬
‫ומה זה?‬
‫אחי…‬
‫לפעמים חזיר הוא סתם חזיר.‬
‫חזרזיר טיפש.‬
‫כן.‬
‫ספרייה…‬
‫סליחה.‬
‫אתה אוהב לבלות?‬
‫לא.‬
‫אתה מבלה. אני מבלה.‬
‫טוב…‬
‫תודה.‬ ‫-טוב.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-זאת המילה היחידה שאני יודעת בספרדית!‬
‫תשאירי את זה למקצוענים. כלומר לי. למקצוען.‬
‫הכול עניין של הסחת דעת.‬ ‫ידעת את זה? בופ!‬
‫אני לא יודע אם זה אמיתי. זה אמיתי.‬
‫ככה צריך!‬
‫מי צריך את עולם הערוּת כשיש את כל זה?‬
‫היי.‬
‫הסוכנת גרין. המוסד לפעילות תת־מודעת.‬
‫זה הגנב החצוף שעליו דיווחת?‬
‫תודה, חבר.‬
‫הדלת הבאה שלנו…‬
‫נמצאת מאחורי הבמה.‬
‫כן.‬
‫ועכשיו…‬
‫מלכת הסלסה של הוואנה!‬
‫הנה החולמת שלנו.‬
‫חלום הדחקה קלאסי.‬ ‫-מה זה?‬
‫לא שמעת על פרויד? הדחקה…‬
‫כל הרגשות נשמרים בבטן,‬
‫ומתפרצים החוצה בארץ החלומות.‬
‫אני מבטיח לך שהיא לא כזאת בעולם הערוּת.‬
‫תאמיני לי.‬
‫את רואה אותי?‬
‫כן…‬
‫מה הריח הזה?‬
‫״או נטורל״ מבית פליפ.‬
‫כזו עוצמה גברית גולמית!‬
‫תודה.‬
‫ובמקביל…‬
‫עצבות עמוקה.‬
‫כמו ילד שהלך לאיבוד, הרחק מהבית.‬
‫תרקוד איתי.‬
‫היי! אמרת שלא באנו הנה ליהנות!‬
‫אמרתי שאת לא באת הנה ליהנות. אני פושע.‬
‫אם אני לא נהנה,‬ ‫אני מתרשל בתפקידי. את יודעת?‬
‫מי זאת?‬
‫לכי מפה, נמו. את הורסת לגברת את החלום.‬
‫ביי!‬
‫פליפ!‬
‫מה לגבי הפנינים?‬
‫פליפ!‬
‫בבקשה!‬
‫מה זה פה?‬
‫זה לא טוב.‬
‫אדיוס. בואי נמצא את הדלת ומהר.‬
‫שלום, פליפ.‬
‫איפה המפה?‬
‫גרין!‬
‫חיכיתי לזה הרבה זמן.‬
‫שוטרת החלומות.‬
‫אתה עצ…‬
‫מה…?‬
‫סיוט!‬
‫זהירות!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫איכס!‬
‫שככה יהיה לי…‬
‫לקח לי שנים לנער אותה מהטוכעס שלי.‬
‫על החלום הראשון איתך, גם שוטרת וגם סיוט?‬
‫את ממש מביאה מזל רע!‬
‫אני לא מבין. הסיוט התעלם מהחולמת.‬
‫למה הוא רדף אחרינו?‬
‫ראיתי אותו בעבר.‬
‫בלילה שבו אבי מת.‬
‫הוא שלך! זה הסיוט שלך!‬
‫מה?‬
‫את הבאת אותו. סיוטים מריחים פחד.‬
‫הוא בעקבותייך,‬ ‫והסיוטים לא ייפסקו עד שיתפסו אותך.‬
‫את הורסת כל מסיבה שאת נמצאת בה?‬
‫אף פעם לא הייתי במסיבה.‬
‫לא הייתי צריך להביא אותך. תחזירי את המפה.‬ ‫-לא. עשיתי נקישה כפולה.‬
‫תחזירי אותה!‬
‫מה זה?‬
‫לא! אל תתעוררי!‬
‫תני לי את המפה!‬
‫היי.‬ ‫-מה אתה עושה פה?‬
‫בודק את הפטריות שלי.‬
‫מועדון הפטריות. זה מועדון בעל חבר אחד.‬
‫את מתחבאת כאן?‬
‫לא.‬
‫פשוט לא הגעת לכיתה,‬ ‫וזה נראה קצת כמו מחבוא סודי, אז…‬
‫בית הספר חושב שאני בנסיעה,‬ ‫ודודי חושב שאני בבית הספר.‬
‫הארדקור.‬
‫לא תגלה לאף אחד שאני כאן, נכון?‬
‫״אומרטה״. נדר שתיקה.‬
‫את יכולה לטעום מהפטריות שלי.‬ ‫רק תעבירי עליהן ניגוב.‬
‫זה דשן, לא הקקי שלי,‬ ‫אז זה לא מוזר או משהו.‬
‫ביי.‬
‫להתראות.‬
‫היי…‬
‫ילדונת.‬
‫אפשר את ה…? יש לי משהו מגניב להראות לך.‬
‫מוכנה?‬
‫ו…‬
‫הפתעה!‬
‫ארגנתי עם קרלה שהסירה תגיע הנה,‬
‫וחשבתי שאולי נשוט בה בשבת.‬
‫כלומר… את תשוטי בה.‬
‫אני מעדיף להישאר על היבשה,‬
‫בגלל המעיים הרגישים שלי.‬
‫תמכור אותה, או משהו.‬
‫אני כבר לא רוצה לשוט.‬
‫נמו, אני יודע שזה קשה,‬
‫ושונה, ומפחיד,‬
‫אבל אני חושב שזו תהיה טעות‬ ‫אם תתנתקי מהעולם,‬
‫כמו שאבא שלך עשה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אבא שלך היה שונה פעם.‬
‫ואז, כשאמך נפטרה…‬
‫אבא שלי לא היה מנותק.‬
‫נמו, הוא עבר לאי.‬
‫לאן אתה הולך? מה אתה עושה?‬
‫יש לך חברים? ידיות לא נחשבות.‬
‫אני רק אומר, אל תפחדי…‬
‫לא יודע, ליהנות שוב.‬
‫אני לא מפחדת משום דבר.‬
‫אני הולכת לישון.‬
‫עכשיו חמש וחצי!‬
‫אני יודע שאת רוצה לישון כל הזמן‬ ‫בגלל שאת עצובה.‬
‫אני מכיר את ההרגשה הזאת.‬
‫אבל החיים קורים בזמן שערים.‬
‫לא החיים שלי!‬
‫תירדמי.‬
‫- ידיות מופלאות -‬
‫לעזאזל!‬
‫זה מעניין!‬
‫את בסדר?‬
‫אני רק רוצה לישון.‬
‫אולי תנסי ללבוש פיג׳מה?‬
‫אני ישנה בזה.‬
‫טוב…‬
‫איך אבא היה עוזר לך להירדם?‬
‫לפעמים,‬
‫הוא היה מספר לי סיפורים.‬
‫את לא קצת גדולה בשביל זה?‬
‫לא חשוב.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני יכול לנסות…‬
‫להמציא סיפור.‬
‫סליחה, לא חשבתי שתסתכלי עליי.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה סיפור שמבוסס על סיפור אמיתי,‬
‫על איש‬
‫בליל חג המולד.‬
‫נדמה לי.‬
‫שקיבל משלוח של 30 אלף‬
‫ידיות פורצלן מספק בצרפת,‬
‫אבל, במקום להיות בקוטר 3 אינץ׳,‬
‫הידיות האלה היו בקוטר 3 סנטימטר.‬
‫אין מצב לחבר ידית בשיטה המטרית‬ ‫להתקן סטנדרטי.‬
‫מה לעשות?‬
‫זה מצריך נס חג המולד.‬
‫אבל אז, גיבורנו הבין‬
‫שהידיות הקטנות האלה היו בגודל המושלם‬
‫למגירות בגודל סטנדרטי!‬
‫את כנראה תשושה. זה היה החלק המלהיב.‬
‫לילה טוב, נמו.‬
‫פליפ.‬
‫חזרת!‬
‫מרשים.‬
‫אני גאה בך.‬ ‫-באמת?‬
‫לא.‬
‫לכי. לכי הביתה.‬
‫אין לי בית. בלי הפנינה, אין לי כלום.‬
‫את לא מבינה, ילדה.‬
‫סיוטים מריחים פחד, ואת מפחדת.‬
‫אני לא מפחדת.‬
‫אני רציני.‬
‫קחי את הרגשות שלך,‬ ‫תעשי מהם כדור קטן ותשמרי בבטן.‬
‫כי אני לא עושה את זה בשבילך.‬ ‫אני עושה את זה לזכר אבא שלך.‬
‫כנ״ל.‬
‫כן? כנ״ל כנ״ל!‬
‫חזיר!‬
‫לא. בלי חזירים.‬
‫לך מפה.‬
‫בוא, חזיר.‬
‫אז…‬
‫מי אתה בעולם הערוּת?‬
‫או מה אתה?‬
‫לא זוכר, לא אכפת לי.‬
‫מזמן לא התעוררתי.‬
‫טוב…‬
‫אתה חייב להתעורר.‬
‫כולם מתעוררים.‬
‫לא אני.‬ ‫כשאבא שלך פרש מהמקצוע, לפני שנולדת,‬
‫פשוט המשכתי, את יודעת?‬
‫מדלת לדלת, מחלום לחלום.‬
‫ואז הבנתי…‬
‫שאני לא חייב להתעורר!‬
‫את יודעת? אחרי כמה זמן‬ ‫את שוכחת מהפרטים הקטנים, כמו…‬
‫את יודעת… מי שאני.‬
‫בכל אופן, אחרי שאמצא את הפנינה,‬
‫יהיה לי כל מה שרק ארצה.‬
‫מה תבקש?‬
‫הייתי שמח להיפטר מהסוכנת גרין.‬
‫אני רק רוצה את אבא שלי.‬
‫אם אוכל להיפגש איתו,‬ ‫לא ממש אכפת לי מה יקרה בעולם הערוּת.‬
‫כן, גם אני מתגעגע לאבא שלך.‬
‫אז…‬
‫הוא סיפר לך עליי, אה?‬
‫כל לילה.‬ ‫-כן…‬
‫היינו צוות לעניין.‬
‫הגענו לאן שרק רצינו,‬
‫לקחנו מה שרק רצינו…‬
‫היינו בראש רשימת המבוקשים של המוסד.‬
‫כן…‬
‫נראה שהידרדרתי למקום 13, אבל…‬
‫אני בדרך חזרה למעלה. אני מרגיש את זה.‬
‫בכל אופן…‬
‫אני לא מצליח לאתר את הדלת הבאה.‬ ‫היא כל הזמן זזה.‬
‫הדלת נמצאת במשאית!‬
‫קור רוח.‬ ‫-קור רוח.‬
‫כן…‬
‫את מבלה?‬
‫כן, את מבלה.‬ ‫-חופשי מבלה.‬
‫השטח פנוי.‬
‫כן!‬
‫כן.‬
‫אש יא גולש!‬
‫מי חולם לנהוג באוטו זבל?‬
‫אל תשפטי. לפחות זה מקורי.‬
‫לא כמו ״אלוהים, לא למדתי למבחן!‬ ‫איפה המכנסיים שלי״,‬
‫או ״היי, אני רוכב על אווז ענקי, אה״.‬
‫על האווז הענקי עוד לא שמעתי.‬
‫החלום הנפוץ ביותר בקנדה. תבדקי.‬
‫גרין!‬
‫פליפ!‬
‫פליפ! הצילו!‬
‫גרין!‬
‫תראי!‬
‫תראי כמה אני חזק!‬
‫מהר! הדלת נמצאת בקבינה!‬
‫אני לא מאמין!‬
‫היא לא מוותרת!‬ ‫-כן, היא רוצה את המפה שלה בחזרה.‬
‫אוי לא.‬
‫זה אדיר.‬
‫מי המטורף שנוהג?‬
‫עלי!‬
‫שלום.‬
‫אני נוהג במשאית שלי.‬
‫זה מסביר למה הוא גרוע בפניות.‬
‫אחלה קעקועים.‬
‫סע מהר יותר, אדוני!‬
‫אוי!‬
‫איפה הדלת?‬
‫הנה היא. תחזיקי אותה.‬
‫היא נעולה, כמובן.‬
‫יופי.‬
‫זה לא אידיאלי.‬
‫יופי.‬
‫שוב, לא אידיאלי.‬
‫תשמרי על קור רוח.‬
‫אני יכולה!‬
‫אוי…‬
‫את מגנט לסיוטים!‬
‫כן!‬
‫כן.‬
‫לזה אני קורא בריחה!‬
‫חשבתי שתאבדי יד. חשבתי שזה יהיה מגעיל.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לרוב, אני מתייבש בטפטוף.‬
‫אבל זה טריק שלמדתי מחלום של גנגסטר אמיתי.‬
‫זה די מרדני, את יודעת?‬
‫ידיים למעלה. מוכנה?‬
‫״אל תיגעו לי בקרניים,‬ ‫הן מחזיקות לי את ההילה…״‬
‫קדימה.‬
‫לירות.‬
‫כי אנחנו פושעים. רדו ממני!‬
‫אני גאה בך.‬
‫אני עוד אעשה ממך פושעת.‬
‫רוצי!‬
‫עשית לי עבודה קשה, ייאמר לזכותך.‬
‫סוף סוף אני יכולה לפרוש. להשתזף קצת.‬
‫שלושים שנה.‬
‫שלושים שנה שאני רודפת אחריך‬ ‫בגלל שאתה עושה לאנשים בלגן בחלומות.‬
‫אני בת 160.‬ ‫הייתי צריכה לפרוש מזמן. אבל לא!‬
‫לא יכולתי למחוק את השם שלך מהלוח שלי.‬
‫עכשיו תפסתי אותך.‬
‫הכול כלול. אחד החלומות‬ ‫הנחשבים ביותר בארץ החלומות.‬
‫אשלח לך גלויה.‬
‫לכלא, כמובן.‬
‫לא שיש בזה תהילה.‬
‫וואו, תפסתי את הפושע מס׳ 28‬ ‫ברשימת המבוקשים של ארץ החלומות.‬
‫לא 28! אני 13.‬
‫אתה מפשל, חבר.‬
‫טוב. אתה עצור.‬
‫אין לך שום דבר.‬
‫הבאת דיונון למסיבת סלסה.‬ ‫אתה חושב שזה מצחיק?‬
‫כשאומרים את זה ככה, זה די מצחיק.‬
‫זה ממש טעים עם פופקורן.‬
‫תרימי את זה!‬
‫את שתלת את זה שם.‬
‫זה לא שלי.‬
‫גנבתי את זה ביושר.‬
‫איפה המפה שלי?‬
‫המפה שלך?‬
‫היסטוריה עתיקה. אין לי מושג איפה היא.‬
‫ומי זאת?‬
‫שומרת הראש שלך?‬
‫מי, היא?‬
‫אני גררתי אותה לפה. היא לא קשורה לזה.‬
‫הפשעים שלך היו רבים, פליפ,‬ ‫והמאסר שלך יהיה ארוך.‬
‫כלומר, לנצח.‬
‫טוב, בוא נכלא אותך ונמצא את המפה.‬
‫אני אפילו אתגעגע למרדף אחריך.‬
‫היי! הנה!‬
‫אם זה ישפר לך את מצב הרוח,‬ ‫את יכולה פשוט לשחרר אותי.‬
‫לא. יהיה לי ממש כיף להכניס אותך לכלא.‬
‫את גורמת לזה להישמע כיפי.‬
‫זה לא היה במקום. סליחה.‬
‫אתה חושב שאתה גבר גדול,‬
‫אבל למעשה, אתם סתם חתיכת…‬ ‫-היי, סינדי.‬
‫היי, פרנק.‬
‫״סינדי״?‬
‫סינדי בת 160.‬
‫סינדי חצופה.‬
‫סליחה, סינדי.‬
‫- ריצה במקום - ענייני אימא‬ ‫עכבישים ונחשים - חזרה לבית הספר -‬
‫אז… אתה עדיין ב״חלומות אדיפליים״?‬
‫לא, העבירו אותי ל־6200.‬
‫אוי. מתיש.‬
‫- 6200 - גרם מדרגות אינסופי -‬
‫היי, לפחות מדרגות עוזרות לכושר.‬
‫ואפל?‬
‫אתה סתם חתיכת ילד מגודל ופתטי.‬
‫תודה.‬
‫יש לנו פה מכונה משומנת היטב.‬
‫אנחנו לא יכולים שלוזרים כמוך‬ ‫ישבשו את המערכת.‬
‫ופגשתי אפסים כמוך בעבר.‬
‫״ארץ החלומות זאת מסיבה שאין לה סוף!‬ ‫בחיים לא אצא מפה!״‬
‫ואז, יום אחד אתה מבין ש…‬
‫אתה לגמרי לבד.‬
‫אין לך חברים. אין לך משפחה.‬
‫אף אחד לא שם עליך,‬ ‫והכול בגלל שלא רצית להתעורר.‬
‫מה את חושבת שאני מנסה לעשות?‬
‫טוב, עכשיו תהיה רק זיכרון עמום.‬
‫פליפ, הלך לך לא רע.‬
‫אבל עכשיו אתה גמור.‬
‫רגע! לא!‬
‫בבקשה! תעצרי! לא!‬
‫עזבי, ילדה. אנחנו פה לנצח.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫אין מה לעשות.‬
‫חשבתי שאתה לא רוצה להתעורר.‬
‫אני לא יכול.‬
‫כשנשארים יותר מדי זמן בארץ החלומות,‬ ‫שוכחים הכול.‬
‫חשבתי שאם אשיג את הפנינה,‬ ‫אוכל לזכור מי אני.‬
‫אני רק רוצה להתעורר.‬
‫היא צודקת.‬
‫לאף אחד לא אכפת ממני.‬
‫לי אכפת.‬
‫שומרת ראש, בואי איתי.‬
‫מה איתו?‬
‫הוא כאן לצמיתות.‬
‫הוא לא שולט בזה. הוא לא זוכר מי הוא.‬ ‫-יותר מהר.‬
‫טוב, עכשיו הוא יוכל להיזכר.‬
‫יש לו המון זמן.‬
‫מצטער שזה לא הסתדר, ילדה.‬
‫לא הרבה אנשים זוכים להציץ מאחורי המסך.‬
‫רוצה לראות איפה הקסם נוצר?‬
‫ברוכה הבאה למוסד לפעילות תת־מודעת.‬
‫כמו שאת רואה, ההנהלה לא עדכנה את הבגדים‬ ‫או את התשתיות שלנו מאז שנות ה־70 המוקדמות,‬
‫כי המוסד שורף את התקציבים שלו על החלומות,‬ ‫ואנחנו מסתפקים בשאריות.‬
‫אז יש שתי דרכים אפשריות.‬
‫או שתגמרי כמו פליפ: לבד, בתא, לנצח,‬
‫או שאשחרר אותך,‬
‫אבל אעשה את זה רק אם למדת לקח.‬
‫אחרת, מצדי תירקבי בתא‬ ‫במוסד לעבריינים צעירים.‬
‫ובכן…‬
‫נראה שעוברים עלייך כמה דברים.‬
‫נתנו לך את חלום המגדלור.‬
‫זה המקום הבטוח שלך.‬ ‫הסיוטים לא יכולים לתפוס אותך שם.‬
‫אבל אבא שלי לא שם.‬
‫אני רוצה לפגוש את אבא שלי.‬
‫אנחנו לא נותנים לך את מה שאת רוצה,‬ ‫אלא את מה שאת צריכה.‬
‫כל דבר בארץ החלומות קורה מסיבה מסוימת.‬ ‫יש לך פה עסק עם מכונה משומנת, מותק.‬
‫אז תני לי חלום עם אבא שלי,‬
‫ולא אעזוב לעולם.‬ ‫-כן…‬
‫שום חלום לא נמשך לנצח. בסדר?‬
‫במוקדם או במאוחר, הם נמוגים.‬
‫את תבקרי במגדלור לזמן מה,‬
‫ואז הוא ייעלם, ואז יהיו לך חלומות אחרים.‬
‫את תתקדמי הלאה.‬
‫אני לא רוצה להתקדם הלאה.‬
‫אם לא תתקדמי הלאה,‬
‫הסיוטים ימצאו אותך וישמידו אותך.‬
‫אז איך אפשר לגרש אותם?‬
‫תצטרכי להיות אמיצה.‬
‫וכשתהיי מספיק אמיצה, הם לא יוכלו לפגוע בך.‬
‫אני לא מפחדת משום דבר.‬
‫להיות אמיצה לא אומר שאי אפשר לפחד.‬
‫זה לעשות מה שצריך, אפילו כשמפחדים.‬
‫ואני יודעת שאת לא מפחדת ממרדפי מכוניות,‬ ‫או מקפיצה ממצוקים.‬
‫אני מדברת על מה שמפחיד אותך באמת.‬ ‫להיות לבד.‬
‫יום אחד, את תמצאי משהו חדש.‬
‫משהו חשוב כל כך‬
‫שאת תפסיקי לנסות להיאחז במה שכבר איננו.‬
‫וכשזה יקרה, הדיונון המפחיד שרודף אחרייך…‬
‫הוא ייעלם כלא היה.‬
‫לא יהיו יותר סיוטים.‬
‫עד גיל ההתבגרות.‬
‫כן, זה באמת סיוט.‬
‫את חושבת שאיזו פנינה קסומה‬ ‫תפתור לך את כל הבעיות?‬
‫אגלה לך סוד קטן.‬
‫אין פנינים.‬
‫זה מיתוס.‬
‫תישארי במקום אליו את שייכת.‬
‫נמו, יש לך את החלום שאת צריכה.‬
‫אנחנו דואגים לזה.‬
‫זה הזמן להתעורר.‬
‫- איך לדבר עם בני 10-12: מדריך הישרדות -‬
‫היי. לא נרדמת?‬
‫גם אני לא.‬
‫את יודעת, הכי חשוך לפני עלות השחר.‬
‫קטע דבילי של העולם.‬
‫לעולם לא אראה אותו שוב.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫שבי.‬
‫לא הסתכלתי על זה כבר שנים.‬
‫איפה…‬
‫נו כבר.‬
‫זה אבא שלך.‬
‫זה אבא שלי?‬
‫הערצתי אותו אז.‬
‫אבא שלך ואני… היה לנו רק אחד את השני.‬
‫גם לי הוא סיפר סיפורים.‬
‫כל לילה.‬
‫הרפתקאות פרועות שרצינו לצאת אליהן.‬
‫אוצר אבוד שרצינו למצוא.‬
‫חיינו בעולם של פנטזיות.‬
‫אולי בגלל שהוא היה יותר טוב מהעולם האמיתי.‬
‫חוט אדום?‬
‫כן. זה היה הטריק המיוחד שלנו‬
‫כדי למצוא אחד את השני בחלומות שלנו.‬
‫אבא שלך ואני היינו משוכנעים‬ ‫שמצאנו דרך להיפגש בחלומות‬
‫ולצאת להרפתקאות.‬
‫פליפ.‬
‫איך ידעת על זה?‬
‫אתה לבוש כמו פליפ.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫פליפ היה ״שם הפושע״ שלי.‬
‫הייתי די ביישן.‬
‫כשהייתי עם ילדים אחרים, בקושי דיברתי.‬
‫אבל כשהייתי עם אבא שלך בחלומות שלנו,‬ ‫יכולתי להיות מי שרק רציתי.‬
‫ובשבילי, זה היה פליפ.‬
‫ואז אבא שלך הכיר את אימא שלך,‬
‫והיא הייתה כזאת נהדרת.‬
‫נראתה בדיוק כמוך.‬
‫ו…‬
‫הם החליטו לצאת להרפתקה אמיתית.‬
‫התחננתי שלא ילך.‬
‫אבל הם עזבו. הפליגו מסביב לעולם.‬
‫ואז הייתי לבדי.‬
‫והתנתקתי מהעולם, עוד יותר מקודם.‬
‫אמרת שאתה לא זוכר את החלומות שלך.‬
‫אז זה התחיל, נכון?‬
‫כן, אני מניח.‬
‫לקחתי את זה די קשה.‬
‫לא ישנתי שלושה לילות.‬
‫ומאז…‬
‫לא עוד פליפ.‬
‫הייתי רק פיליפ.‬
‫אבא שלך התקשר מדי פעם, לשאול מה נשמע,‬
‫והוא סיפר לי על ההרפתקאות המטורפות שלו.‬
‫והוא שאל אותי מה שלומי, ו…‬
‫הייתי צריך לספר לו על חיי המשעממים.‬
‫עד שבסוף, אני פשוט…‬
‫הפסקתי לענות כשהוא התקשר.‬
‫בכל אופן…‬
‫זאת כבר היסטוריה עתיקה.‬
‫התקדמתי הלאה, ואני בטוח שגם הוא.‬
‫אני צריכה לחזור.‬
‫כלומר… אני צריכה להתכונן לבית הספר.‬
‫להתכונן? עכשיו חמש לפנות בוקר.‬
‫יש לי הרבה מה לעשות.‬
‫אפשר לקחת את כלי פריצת המנעולים שלך?‬
‫לבית הספר?‬
‫בטח. קחי אותם.‬
‫אבא שלי לא התקדם הלאה.‬
‫הוא סיפר עליך סיפורים כל לילה.‬
‫נמו. היי.‬ ‫-אני ממהרת.‬
‫שמעתי את דוונפורט וארייה מדברים עליה.‬
‫אתם יודעים למה היא עברה הנה, נכון?‬
‫אבא שלה מת.‬
‫סליחה!‬
‫היי, ילד.‬
‫אני נוהג במשאית שלי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אתה. החוצה.‬
‫ילדות אבודה.‬
‫תינוקות.‬
‫מן הסתם.‬
‫אה. נו…‬
‫עוד יום של חול.‬
‫שיהיה לך יום נעים.‬
‫חזרת אליי!‬
‫חובה לחזור ולחלץ את השותף שלך,‬
‫גם אם הוא קוץ ב…‬ ‫-תפוח!‬
‫תקשור מסביב לאצבע בזמן שאשחרר אותך.‬ ‫-אני יודע.‬
‫פורצת מנעולים?‬
‫ידעתי שאת פושעת!‬
‫הודיני מי? הודיני אני, זה הודיני מי.‬
‫כן!‬
‫תראו.‬
‫מה יש לנו כאן?‬
‫היי.‬
‫צ׳מעו…‬
‫אני ממחלק הנוער, והוא גנב מאיתנו.‬
‫צעצועים, ממתקים, כלבלבים…‬
‫אין לך שום ראיות נגדי, ילדה.‬
‫אתה אוהב להרוס חלומות של ילדים, מנוול?‬
‫אתה אוהב לערוף ראשים של דובונים? אה?‬
‫אולי אערוף לך את הראש?‬
‫קחו אותי ממנה! היא כזאת רעה!‬
‫מחלק נוער… הם לא עושים צחוק.‬
‫אני צריכה לזוז.‬
‫כן…‬ ‫-ניפגש אחרי הפסקת הצהריים.‬
‫זה באמת היה נחוץ?‬
‫אוי. מביך.‬
‫תגיד, אתה צוחק עליי?‬
‫בואי נראה כמה את קשוחה בלי ה… דבר הזה.‬
‫אוקיי!‬
‫אתה רוצה קצת מזה, מה?‬
‫כן? מוכן?‬ ‫-כן!‬
‫את קשוחה יחסית לגברת בת 160.‬
‫אתה עצ…‬
‫הכול עניין של הסחת דעת.‬
‫אני עוד אצטער שהייתי כזאת נחמדה אלייך.‬
‫כן. סליחה, סינדי.‬
‫סליחה.‬ ‫-סליחה.‬
‫איך זה יעבוד? אוי…‬
‫בבקשה. טוב.‬
‫אופס.‬
‫בבקשה.‬
‫זהו.‬
‫קחי.‬
‫תצלמי למזכרת.‬
‫תגידו ״צ׳יז״!‬
‫פרומאז׳!‬
‫מושלם.‬
‫סליחה.‬
‫מצטער, לא מצטער.‬
‫טוב.‬
‫היי, תראי.‬
‫כן…‬
‫המעלית הזאת תיקח אותנו למחוז חפצנו.‬
‫התחנה האחרונה לפני ים הבלהות.‬
‫נמצא את הפנינים שלנו.‬
‫כן, לגבי זה, יש לי משהו לספר לך.‬
‫טוב. רק שנייה.‬
‫קלאסי, לא?‬
‫כן. הפנינים לא קיימות.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫זה מיתוס. הסוכנת גרין אמרה לי.‬
‫והאמנת לה?‬
‫היא סתם מנסה להשאיר אותך במקום.‬ ‫זה לא מיתוס, תאמיני לי.‬
‫מאיפה לך?‬
‫אבא שלך ראה אותן.‬
‫היינו שם. ים הבלהות?‬
‫הוא ירד עד סוף המערבולת. עד למטה.‬
‫ואז הוא ראה את הפנינים. באלפים.‬
‫לאבא שלך היה דמיון מדהים,‬
‫אבל הוא לא שיקר אף פעם.‬
‫- חירום -‬
‫אין דרך חזרה.‬
‫אנחנו לא חוזרים.‬
‫בואי.‬
‫מסנוור!‬
‫הרבה יותר טוב.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫חזיר!‬
‫בואי, ילדה!‬
‫הדלת האחרונה אמורה להיות פה.‬
‫קדימה!‬
‫אז מה עושים עכשיו?‬
‫היי!‬
‫מה תגידו על הנוף הזה, אה?‬
‫קנדה?‬
‫כמו שאמרתי, חלום מספר אחת.‬
‫לכי מפה!‬
‫הנה לך, גרין!‬
‫בוא, פליפ!‬ ‫-מה את עושה?‬
‫האווזים!‬ ‫-השתגעת?‬
‫זה נראה לך יופי של דבר?‬
‫תקשיב טוב. יש ״טימיז״,‬
‫כלומר סניף של ״טים הורטונז״,‬ ‫20 ק״מ לכיוון הזה…‬
‫היי, חבר!‬ ‫-כן, אה?‬
‫אני גונב לך את האווז. אה?‬
‫כן, בטח, חבר. גנוב לי ת׳אווז.‬
‫תהיה זהיר על הקרח!‬
‫שם.‬
‫היי, בוב…‬
‫זה היה אדיר!‬
‫ביי, בוב.‬
‫נראה לי שאנחנו צריכים‬ ‫להיות שותפים. מה דעתך?‬
‫שמע, יש לי משהו לספר לך.‬
‫הנה זה! מצאתי את זה לפנייך!‬
‫נתחרה! האחרון שמגיע הוא חלום רקוב!‬
‫רגע! קור רוח.‬
‫הדלת האחרונה.‬
‫והיא פתוחה.‬
‫זה עוד לא קרה לי.‬
‫למה אתה לוחש?‬
‫כי זה מפחיד.‬
‫וחשוך.‬
‫כן, וחשוך.‬ ‫-וקריפי.‬
‫כן.‬
‫היי!‬
‫רק וידאתי שאין מישהו בפנים.‬
‫את יודעת…‬
‫זה השער לים הבלהות, אז…‬
‫הפנינים שם, איפשהו.‬
‫טוב…‬
‫אוקיי.‬
‫מוכנה?‬
‫קדימה, שותפה.‬
‫אני לא רוצה להיכנס ראשונה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני מפחדת.‬ ‫-זה טקס חניכה, אז…‬
‫קר!‬
‫יש פה המון מים.‬
‫טוב.‬
‫נשחה קצת. לא סיפור.‬
‫אני יודעת מי אתה.‬
‫גיליתי בעולם הערוּת.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫רגע.‬
‫עוד יש לי שיער?‬
‫כן, אבל פחות.‬
‫תני לי לנחש.‬
‫אני פושע מפורסם.‬
‫כן? גברים פוחדים ממני, נשים מתות עליי?‬
‫אתה מוכר ידיות של דלתות.‬
‫איך קראת לי?‬
‫אתה אח של אבא שלי, פיליפ.‬
‫אתה ואבא שלי באתם לארץ החלומות כל לילה‬ ‫כשהייתם ילדים, ואז הוא עזב.‬
‫וואו.‬
‫אחרי זה, פיליפ הפסיק לחלום,‬ ‫ולא יכולת להתעורר.‬
‫אני זוכר.‬
‫אבל כשתמצא את הפנינה שלך,‬
‫תוכל להתעורר, ולחזור להיות אדם אחד.‬
‫זה ממש מוריד לי!‬
‫שנינו ניהרג בשביל הטיפוס הזה?‬
‫אנחנו ממש קרובים,‬
‫והוא צריך אותך.‬
‫אני לא צריך אותו. בסדר?‬ ‫יש לי פה את כל מה שאני צריך.‬
‫יין, נשים, וופלים. שלושת החשובים.‬
‫לאו דווקא בסדר הזה.‬
‫אני לא איזה מוכר ידיות.‬
‫אני פושע!‬
‫אבל חשבתי שכשנמצא את הפנינים שלנו,‬
‫אני אוכל להיות עם אבא שלי בלילות,‬ ‫ובימים להיות איתך.‬
‫תוכל להיות אבא שלי במשרה חלקית.‬
‫אני לא אבא של אף אחד, ילדה.‬
‫אז אתה פשוט מוותר?‬
‫אגיד לך מה אעשה.‬
‫אלך למצוא חלום שיש בו בר,‬
‫ואז אשתה עד שאשכח מי אני שוב,‬
‫ואז אמצא אקסית של מישהו,‬ ‫כי יש פה המון כאלה.‬
‫אבל עשיתי נקישה כפולה.‬
‫גם אני, ילדה.‬
‫בלילה שבו אביך עזב, התחננתי בפניו שיישאר.‬
‫אעשה את זה בלעדיך.‬
‫אפגוש את אבא שלי שוב,‬
‫ולא אכפת לי אם לא אתעורר לעולם.‬
‫היי, לא. את לא יכולה.‬
‫מסוכן מדי להיכנס לבד.‬
‫אתה לא יכול להגיד לי מה לעשות,‬
‫כי אתה לא אבא שלי.‬
‫לא הייתי צריך להביא אותך איתי.‬
‫תחזרי למקום שאליו את שייכת,‬ ‫אחרת בסוף תהיי כמוני.‬
‫נמו.‬
‫נמו, תתעוררי.‬
‫תתעוררי.‬
‫נמו?‬
‫קחי את החפצים שלך.‬
‫נתקשר לדוד שלך.‬
‫זה לא רק בגלל ששיקרת, נמו.‬
‫זו העובדה שהתגנבת ככה.‬
‫לא היה לנו מושג איפה את.‬ ‫לא ידענו אם את בסכנה נוראה.‬
‫כן.‬ ‫-למה עשית דבר כזה?‬
‫את לא תביני.‬
‫נסי אותי.‬
‫אוקיי.‬
‫אולי כדאי שאתה תתחיל.‬
‫פיליפ?‬
‫רוצה לספר לנמו מה אתה מרגיש?‬
‫אני לא יודע מה את רוצה ממני. אין לי רגשות.‬
‫לכולם יש רגשות, תרצה או לא תרצה.‬
‫שניכם באותה סירה,‬ ‫אתם רק לא מבינים את זה.‬
‫בחייכם. שניכם נאבקים ברגשות חזקים,‬
‫ואתם צריכים ללמוד להתמודד איתם.‬
‫אנחנו באמת צריכים?‬
‫כולם תמיד אומרים את זה, אבל…‬
‫אני לא משוכנע.‬
‫מעולם לא התמודדתי עם הרגשות שלי,‬ ‫ואני בסדר.‬
‫הייתי בסדר.‬
‫היית צריך לשלוח אותי לאומנה וזהו.‬ ‫-בטח היה עדיף לך להיות שם.‬
‫לפחות הורי אומנה יודעים איך להיות הורים.‬
‫נמו, כדאי שנדבר.‬
‫אני לא רוצה לדבר.‬
‫רוצה להיפטר ממני? תיפטר ממני.‬
‫אני לא מנסה להיפטר ממך, נמו. אני…‬
‫מנסה לעזור לך.‬
‫אתה גרוע כמוהו.‬
‫מה? מי?‬
‫אכפת לך רק מעצמך.‬
‫את צוחקת?‬
‫לא עשיתי כלום חוץ מלטפל בך.‬
‫אני מבשל. אני מבדר.‬
‫אני משתדל.‬
‫ומה אני מקבל בתמורה?‬
‫את משקרת לי בפנים.‬
‫אני חושב שאנחנו מתקרבים,‬
‫ואני נותן לך לקחת בהשאלה‬ ‫את כלי הפריצה היקרים שלי…‬
‫לאף אחד לא אכפת מדלתות. אוקיי?‬
‫למה לדעתך אין לך חברים?‬
‫למה לדעתך אתה חי לבדך?‬
‫לכי לחדר שלך!‬
‫לאן נראה לך שאני הולכת? אתה לא אבא שלי!‬
‫היי! אני לא מנסה להיות!‬
‫אני חי לבדי כי ככה אני אוהב!‬
‫לא ביקשתי שזה יקרה.‬ ‫לא ביקשתי שתבואי לגור פה!‬
‫אבל אני שמח שבאת.‬
‫חזיר, חוזרים הביתה.‬
‫נמו?‬
‫לא יודע.‬
‫קרלה, אני לא יודע.‬ ‫התעוררתי והיא לא הייתה פה.‬
‫אין לי מושג לאן היא תרצה ללכת.‬
‫כן.‬
‫חזיר!‬
‫כן.‬
‫סוף הדרך!‬
‫- סוף הדרך -‬
‫זמן לבלות!‬
‫- המבוקש מספר 1 -‬
‫יה, בייבי!‬
‫מספר אחת! מקום ראשון בארץ החלומות!‬
‫ראית?‬
‫אני מקווה שיתפסו את הממזר.‬
‫כן…‬
‫הוא נראה כמו רקוב אמיתי. מסריח.‬
‫לקח ילדה קטנה לים הבלהות,‬
‫ואז נטש אותה, והיא נכנסה לבדה.‬
‫מה?‬
‫כן.‬
‫היי, אתה…‬
‫יהלום ורוד מנצנץ?‬ ‫-כן, זה יפה.‬
‫יפה, נכון?‬
‫קדימה, חזיר. תפוס אחת ונעוף מפה.‬
‫כן!‬
‫פליפ.‬
‫פליפ!‬
‫תפסתי אותך.‬
‫תיכנסי!‬
‫חזרת אליי!‬
‫כן. חוק הפושעים.‬ ‫אסור להשאיר שותפה מאחור.‬
‫אפילו אם היא קוץ ב…‬ ‫-תפוח.‬
‫תפוח!‬
‫השגתי פנינה.‬
‫אדיר!‬
‫היו שלום, פראיירים!‬
‫היי!‬
‫היי, חבר׳ה!‬
‫סיוט!‬
‫- קנדה -‬
‫חייבים להגיע למגדלור!‬ ‫גרין אמרה שזה המקום הבטוח שלי!‬
‫אני יודע!‬
‫אל תסתכלי למטה!‬
‫תנסוק!‬ ‫-אני מנסה!‬
‫אבוי.‬
‫לא, תנהג במטוס!‬
‫פליפ, בוא. פליפ.‬
‫אוי ואבוי, איזו אנדרלמוסיה!‬
‫רגע אחד, אתה חושב שאתה יוצא לסיבוב…‬
‫סליחה, בחור.‬
‫ופתאום אתה יוצא לטבילה!‬
‫הנה הוא.‬
‫תיכנס!‬
‫בוא הנה. היי אמט, אתה מבלה?‬
‫אני מבלה.‬
‫בוא הנה! תיכנס!‬
‫היי, אמט. פנה ימינה.‬
‫קדימה.‬
‫לא…‬ ‫-בוא הנה.‬
‫מה זה?‬
‫תן גז, אמט!‬
‫כן!‬
‫אוי, השיער שלי!‬
‫השיער שלי!‬
‫ידעתי שתחזור!‬
‫הרחתי את הניחוח הגברי המשכר שלך.‬
‫כן, אבל… לא.‬
‫אבל לא.‬
‫עכשיו מקרוי למרכז.‬
‫הנה אוריילי.‬
‫מסירה מעולה לג׳וסף, ו… גול!‬
‫הוא כובש!‬ ‫-יש!‬
‫- משמר החופים -‬
‫אנחנו נצליח, ילדה.‬
‫בואי. אני רואה את המגדלור.‬
‫בואי, כמעט הגענו.‬
‫סוף סוף תוכלי להביע משאלה.‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא מרגישה טוב.‬
‫נמו!‬
‫היי, יותר לאט!‬
‫חזיר.‬
‫מה קרה?‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫אביא אותך הביתה.‬
‫תהיי מוגנת בבית.‬
‫שם!‬
‫חכה. הפנינה.‬
‫הפנינה נפלה לי. חייבים לחזור.‬
‫תגיעי למגדלור ואני אקח את הפנינה, טוב?‬
‫קדימה.‬ ‫-לא, לא בלעדיך!‬
‫פליפ!‬
‫נמו!‬
‫נמו, לכי!‬
‫למגדלור!‬
‫תמסרי ד״ש לאבא שלך!‬
‫פליפ?‬
‫תתעורר.‬
‫פיליפ.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לא! רד משם!‬
‫פיליפ!‬
‫לא!‬
‫בוא נלך הביתה.‬
‫טוב… זה יצריך המון ניירת.‬
‫ובכן.‬
‫נמו.‬
‫איך את מרגישה? אחרת?‬
‫מסע ארוך, לבדך…‬
‫אני רואה שמצאת לך פנינה.‬
‫נראה שזה בכל זאת לא מיתוס.‬
‫לא קיבלתי את אבא שלי בחזרה.‬
‫היית צריכה לוותר על החלום שלך.‬
‫אני מניחה שמצאת משהו חשוב יותר.‬
‫טוב. אז לעבודה.‬
‫יש לך שם חזיר טוב.‬
‫תעשי לו קווץ׳ ממני.‬
‫אמרתי לך.‬
‫קיבלת את החלום שהיית אמורה לקבל.‬
‫אנחנו דואגים לזה.‬
‫מה תעשי עכשיו?‬
‫זה תלוי בך.‬
‫ברצינות? תראו איזה בלגן!‬
‫אפשר לקבל צוות ניקיון הנה, דחוף? נו באמת!‬
‫התגעגעתי אליך כל כך.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫נתחרה עד למעלה?‬
‫הצילו!‬
‫נמו!‬
‫היא לא נושמת.‬ ‫-אוקיי.‬
‫היא בידינו. זה בסדר.‬
‫מצאת את התשובה?‬
‫מה מטרתו של המגדלור?‬
‫לא לדאוג שהספינות יהיו מוגנות.‬
‫לא. אם זאת הייתה המטרה,‬ ‫לא היינו נותנים להן לעזוב את המעגן.‬
‫כלום. אוקיי.‬
‫1, 2, 3, 4…‬
‫נו, נמו!‬
‫תנשמי.‬ ‫-קדימה.‬
‫כדי להדריך אותך במסע שלך.‬
‫נכון.‬
‫כדי שתוכלי לראות דברים‬ ‫ששומר המגדלור יכול רק לחלום עליהם.‬
‫לא לימדתי אותך את כל זה כדי שתחיי על אי.‬
‫עשיתי את זה כדי שתדעי…‬
‫שאת יכולה לעשות כל דבר.‬
‫טוב. קדימה, נמו.‬
‫1, 2, 3…‬
‫לא חשבתי שאוכל להמשיך בלעדיך.‬
‫נסעת לים הבלהות,‬
‫וחזרת הביתה בשלום.‬
‫אחרי זה, לא נראה לי שתתקשי בעולם הערוּת.‬
‫אבל זה תלוי בך.‬
‫החיים מחכים לך, נמו.‬
‫יהיה חבל לפספס אותם.‬
‫אני צריכה לחזור.‬
‫ילדה טובה.‬
‫ולעולם אל תשכחי…‬
‫כמה אני גאה בך.‬
‫ושימי עין על אחי.‬
‫הוא נראה נורמלי, אבל הוא לא.‬
‫עמוק בפנים, הוא אדם פרוע.‬
‫ביי, אבא.‬
‫אוקיי! קדימה!‬
‫תביאו אותה!‬
‫יופי.‬
‫ילדה טובה, נמו.‬
‫ילדה טובה.‬
‫את בסדר.‬
‫את איתי,‬
‫ולעולם לא אוותר עליך. בסדר?‬
‫פליפ?‬
‫כן. זה פליפ.‬
‫ופיליפ. פיליפ ופליפ.‬
‫״פליליפ״?‬
‫ביי, ג׳מאל. להתראות מחר.‬ ‫-להתראות.‬
‫מעטים יודעים שלמעשה, אני כייס מוכשר.‬
‫בחייך… זה לא נכון.‬
‫אוי…‬ ‫-פרקי כף היד שלך חלקים מאוד.‬
‫רגע, מה? איך…‬
‫אני לוקח אותך לשוט.‬
‫אולי בפעם הבאה תצטרפי אלינו.‬
‫כן, בשמחה.‬
‫אדיר.‬
‫רגע, אני צריכה את השעון שלי בחזרה.‬
‫כן.‬
‫לא, ברצינות. אפשר את השעון שלי בחזרה?‬
‫תתקשרי אליי.‬
‫אה, יופי. את כבר מוכנה לשינה.‬
‫אני לא אוהבת לאחר.‬
‫אז מה התוכנית הערב?‬
‫לא יודעת.‬ ‫נראה לי שפשוט אשוטט ונראה מה יקרה.‬
‫נשמע טוב.‬
‫לילה טוב, ילדה. אני אוהב אותך.‬ ‫-גם אני אותך.‬
‫אשתדל לא לאחר.‬
‫חלומות מתוקים.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬