Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Люди думають, що сон — це втеча.
Шанс прослизнути з реальності
у світ без наслідків.
Але це неправда.
Сни не просто так сняться.
Ми їх створюємо.
І ми ретельно розробляємо їх для вас.
У нас свої причини і свої правила.
Сни мають на меті допомогти вам у вашій подорожі.
А що стосується цього,
то їй знадобиться вся допомога.
Доброго ранку, Свине.
Доброго ранку, Марті!
Тату, що там у тебе?
Я проплив багато миль, щоб принести тобі сніданок.
Дякую.
Я тобі допоможу.
-Так краще? Так. -Дякую.
Здоров, Марті!
Гаразд.
Перший пішов.
І… другий пішов.
Ідемо за курсом?
МАНДРІВНИК
Вітер посилюється.
І що ти робитимеш?
Підніму ніс.
Піднімеш ніс.
Ще трохи.
Тримай, мала.
Його звуть Фред.
Привіт, Фреде.
У мене Сеймур.
Тату, навіщо вивчати математику,
якщо я доглядатиму маяк, як ти?
Я вже й так знаю все, що треба знати про маяк.
Ану скажи.
Для чого потрібен маяк?
Для безпеки кораблів.
Ні. Не для цього.
Але коли відповіси на запитання…
отримаєш ключ від маяка, обіцяю.
А тепер — спати.
Не хочеш Свина?
Мені 11.
Вибач, Свине. Це обряд дорослішання.
Що-що?
О ні. Не хвилюйся. Я завжди буду поруч.
Гаразд. Добраніч.
Чекай!
Одну історію?
Про Фліпа?
Гаразд.
Ти ще її не чула.
Ти вже знаєш, що ми з Фліпом були хуліганами.
Щоночі шукали скарби й усе таке.
Якось Фліп підійшов і сказав: «Угадай, що я чув?»
Він дізнався про перлини. Чарівні перлини.
Маючи перлину, можна бажати чого завгодно.
Проблема в тому, що ці перлини можна знайти
лише в найнебезпечніших водах, відомих людству.
У Морі кошмарів.
Щойно я це почув, я сказав: «Ноги моєї там не буде».
Тоді, звісно, Фліп, ти ж його знаєш, робить двійко-стук.
Як напарник робить двійко-стук…
-Не можна відмовитися. -Так.
«Хуліганський кодекс».
Тож ми вирушили.
Було холодно. Страшенно холодно.
Але я думав, принаймні в такому кліматі від Фліпа так не смердітиме.
А тоді почався шторм.
І хвилі.
Раптом почувся гул.
Гуло довкола нас.
Щосекунди гул ставав усе гучнішим.
Це був найбільший, найсмертоносніший вир, який я бачив.
Гік розвернувся, вдарив мене по спині й скинув у воду.
Я пішов на дно, як камінь.
Усе падав і падав,
аж поки не помітив, що на дні моря є діра.
Тож я поплив туди.
Що було по той бік?
Мертва місцина.
Жодного сліду життя,
купи кісток древніх морських істот.
Тоді воно й з'явилося.
Чудовисько.
Воно постало з темряви,
чорне, як ніч, і більше за будь-яку істоту, яку я колись бачив,
з довгими, димними, чорнильними щупальцями.
Я застиг від жаху.
І воно повільно,
дуже повільно
потягнулося, схопило мене й сильно струсонуло, а я…
Зачекай.
Ти не можеш зараз зупинитися.
На страшній частині?
Зовсім не страшно.
Це був потенційно цікавий початок історії.
-Пітер слухає. -Потенційно цікавий початок.
Зрозумів.
Немо, біля Лопеса рибальський човен потрапив у біду.
Сьогодні там справи кепські.
Ти знаєш, що робити, якщо зникне струм?
Запустити запасний генератор, прочистити насос,
викликати Карлу за потреби.
Я знаю, тату.
Солодких снів.
Агов!
-Я тебе зацікавив. -Припини.
Добраніч.
Добраніч. Я скоро повернуся.
Тату?
Допоможіть!
Рятуйте!
Допоможіть!
АРІЕЛЬ
Карло.
Карло, де мій тато?
Немо,
його немає, сонечко.
Його не стало.
Мені шкода.
Це його побажання. Він говорив про це з тобою?
Її мати померла, коли вона була малою, вона звикла жити з татом.
У неї більше нікого немає.
Або ти, або опіка держави.
Її поселять у притулку чи в прийомній…
Немо, ти пам'ятаєш свого дядька?
Ні.
Я його ніколи не бачила.
Твій тато залишив вказівки.
Якщо з ним щось станеться…
Він хотів, щоб ти жила з дядьком у місті.
Але я маю дбати про маяк.
Немо, ти не можеш жити сама.
Я зможу. Я все знаю. Він усього мене навчив.
Мені шкода, сонечко.
«А далі — зась При владі час і простір
Змиває хвилею мій вік
І там мене чекає в гості
Хто перетнуть межу прирік»
Це він.
Алло?
Зараз невдалий час.
Мій брат зник у морі.
Ні, зник. Я на його похороні.
Ми не були близькі.
Не близькі.
Я… Мене все влаштовує.
Карло.
Привіт.
Співчуваю твоїй втраті.
Нашій втраті, вочевидь.
Ми можемо…
Краще вирушати, якщо хочемо встигнути на пором.
-По килиму без взуття. -Вибач.
Ні…
Це чудовий дім.
І виходити не треба.
Тож я і не виходжу, бо працюю з дому.
Пробач.
Тут є хімчистки, кав'ярня.
Унизу навіть є студія велоаеробіки.
-Тобі таке подобається? -Це просто їзда на велосипеді?
Не знаю. Я не пробував.
Слухай…
Тобі подобаються дверні ручки?
Це мої дітки.
Ти продавець дверних ручок?
Ні… Я не продавець дверних ручок.
У мене є компанія, яка продає дверні ручки,
ми продаємо засуви, накладки.
Ми не такі, як інші.
Багато гламурних фірм у цій галузі переслідують новітні тенденції, але не ми.
Ні. Ми дотримуємося класики.
Головне — безпека, а не мода.
-Не чіпай. -Вибач.
Це не іграшка.
Це антикваріат.
Привезли з тюремної камери Алькатрасу.
Щоб замкнути тебе у твоїй кімнаті.
Я не замикатиму тебе в кімнаті.
Це був жарт.
Тебе обійняти чи щось таке?
Ні.
Тоді добраніч.
Знаю. Я б теж хотіла, щоб ми знову були разом.
ЯК ВИХОВУВАТИ ДИТИНУ
Свине.
Що?
Чекай!
Ні.
Не треба! Стій! Чекай!
Стій! Зупинись.
Ні!
Стій! Ні!
Червоне світло. Стій!
Червоне світло.
ПОРОМНА ПРИСТАНЬ
Ходімо, Свине.
Дякую.
Привіт, Марті.
Тату?
Ти хто?
Ніхто.
Просто одна з тих дивних штук, які трапляються уві сні.
Не зважай. Я вже йду.
Приходь пізніше, ми миємо посуд.
Гаразд, не спрацювало.
Отже, ти — мала.
Що ти тут робиш?
І де мій тато?
Тобі не сказали?
Я знаю, що сталося.
Колись ми з твоїм татом були напарниками,
поки він не завів дитину.
Велика помилка, як на мене.
Скажений, поганий і небезпечний.
-Мене звати Фліп. -Ти Фліп?
Я думала, що тато тебе вигадав.
І ти не такий, як я уявляла.
Симпатичніший?
Розкішніший?
Волохатіший.
І… смердючіший.
Я знаю, що ти не справжній,
але я завжди уявляла нормальну людину.
Ти щойно чотири рази мене образила.
Як грубо.
Слухай, я прийшов віддати шану.
Мої співчуття.
Трощачи кімнату мого тата?
Мало не забув,
у твого тата була мапа.
Десь така. З дивними формами й лініями.
І малюнком устриці з перлиною ззаду.
Вона унікальна. Ми ризикували життям, викравши її.
-Я ніколи не бачила мапи… -Не бреши мені, мала!
Твій тато віддав би її мені.
Я не брешу.
Байдуже, сам знайду.
Ти не можеш вриватися сюди, як злодій.
А що, злодій — це погано?
Злодій просто бере чужі речі, і все.
Не можна забирати речі з чужих снів.
Звісно, можна. Треба лише знати, як увійти й вийти.
-Я у твоєму сні. -Ти лише плід моєї уяви.
Тобі б могла наснитися така краса? Тільки поглянь.
Я красунчик.
Будь ласка! Іди звідси.
Я хочу свого тата.
Добре.
-А якби ти могла знову побачити тата? -Ти про що?
Я шукаю скарб, і цей скарб чарівний.
Дає змогу бажати чого завгодно в Маревокраї.
Я могла б побачити тата.
Так, могла б. Тут і щоночі.
Але мені потрібна мапа, мала.
Я не знаю, про що ти.
Добре, вірю.
Чекай! Я спробую знайти мапу. Я можу піти з тобою.
Звучить супервесело.
От тільки в тебе немає спорядження, навичок, і без мапи ти мені ні до чого.
Час прокидатися, мала.
Мапа.
Ти вже прокинулася. Добре.
Що робиш?
Який найдивніший сон тобі снився?
Я не пам'ятаю своїх снів.
Навряд чи мені щось сниться.
Я приніс тобі молоко.
Чекаєш на перший день у школі?
Школі?
Тут має бути дивовижно. Коштує купу грошей.
Тато казав, що школи — це в'язниці.
Тримають дітей під замком фізично й розумово,
готують до робіт, які теж є в'язницею,
аж до пенсії і дому для літніх людей.
Останньої в'язниці.
Школа не в'язниця.
Я можу піти, коли захочу?
Трохи схоже на в'язницю.
Дзвоник не допомагає.
Немо, привіт. Вітаю у Вестбруку.
Я міс Арія, радниця молодшої школи. Привіт.
Я знаю, у вас зараз складний період,
але знаєте, що найміцніше у світі?
Не титан.
Вольфрам? Він має вищу міцність на…
Людський дух.
А, це була метафора.
Тобі зараз важко. Але знаєш,
ти сильніша, ніж думаєш.
Можна вас на два слова?
-На хвилинку. -Так.
Хотів вас попередити.
Тато Немо виховував її як відлюдницю.
Не в поганому сенсі, але вам буде складно.
Їй знадобиться емоційна підтримка.
Так. Я сподіваюся, ви із цим допоможете.
Ми не можемо зробити це самі.
-Ні. -Правда?
Так. Очевидно. Хіба це не ваша робота?
Я не знаю, як доглядати за дитиною чи говорити про почуття.
Думаю, їй буде краще буквально деінде.
Добре.
Ви взяли мої руки.
Ви й не уявляєте, на що здатні.
Справді. Треба лише…
Треба лише віднайти ту частину себе,
до якої ви не звикли.
Авжеж.
Ви повинні налагодити з нею зв'язок.
-Спробуйте. -Добре.
Привіт усім. Привіт. Дякую, міс Янґ.
Привіт. Як справи?
Це Немо. Вона буде вчитися з нами.
Допоможіть їй почуватися як удома,
буду вдячна.
Вибачте.
Люди. Слухайте.
Заради планети Земля
в їдальні буде посуд із компосту.
Ми перемогли!
Немо, це Джамал, Джамале, це Немо.
Це семиденний цикл.
Запізнишся — отримаєш синю крапку.
Три сині крапки — червона крапка й оповіщення батьків.
Завантаж додаток на телефон.
У мене немає телефону.
Це щось новеньке.
Але тобі потрібен додаток.
Ти є в клубах?
Я член команди з переробки, моделі ООН, клубу кераміки, імпровізації,
боулінгу на траві, слов'янського хору, оркестру, деревообробки, фрізбі…
Де ти раніше вчилася?
Ніде. Я вчилася вдома.
Ми з татом жили на маяку.
Маяк? Звучить круто.
Чого переїхала сюди?
Мій…
Мій тато мандрує. Тому я тут.
Я живу з дядьком, але тимчасово.
Клас.
Це мої Безсмертники.
Одягаємося як зомбі й дивимося кіно про зомбі.
Це крутіше, ніж звучить. Здається.
Сідай з нами.
Треба робити математику.
Добре.
ШКОЛА ВЕСТБРУК
У мене є чудове заняття для нас.
Відмички. Мабуть, якогось злодія.
Або просто слюсаря на пенсії.
Класно, правда?
Я навчився це робити десь у твоєму віці.
Я першим у школі зацікавився дверною фурнітурою.
Головне — повільно рухати обома.
Відчути засув.
І незчуєшся, як…
Хто Гудіні? Я Гудіні, ми такі єдині.
Це мантра. Ти не мусиш цього казати.
Хочеш спробувати?
Я трохи втомилася.
Нічого. Можна… Придумаємо щось інше.
Пограємо у футбол.
Можемо пограти у футбол. Збудувати фортецю з подушок.
Читаєш список із телефону?
Так. Читаю.
Я просто…
Звісно.
Свине?
Що ти робиш?
ВЛАСНІСТЬ БЮРО З ПІДСВІДОМОЇ АКТИВНОСТІ
Нічого собі, Свине.
Ти знайшов.
СПОРЯДЖЕННЯ — ХАРЧІ — ЛІХТАР МОТУЗКА — НУДНА КНИГА
Ходімо, Свине. Знайдемо тата.
РАГУ З КУРКИ
Нудна книга…
«ЕКСТРАОРДИНАРНІ РУЧКИ»
Бувай.
Я маю перевірити розклад. Можна телефон?
Так.
КАЛЕНДАР ВІДСУТНОСТІ
Користуєшся додатками. Бачиш, що буває, коли спробуєш?
ДИТИНИ НЕ БУДЕ 2 ТИЖНІ ПІДТВЕРДИТИ
Так, я постійно вивчаю щось нове.
ПІДВАЛ
ВХІД ЛИШЕ ДЛЯ ПЕРСОНАЛУ
О, Фліпе.
Ходімо, Свине.
Фліпе?
Фліпе!
Ти.
Я знайшла мапу.
Недарма ти мені сподобалася.
Ти хотів мене вбити.
Я хотів розбудити. Неможливо померти уві сні.
Ти розповів про мапу уві сні, я знайшла її у Справжньому світі.
Як таке можливо?
Справжній світ більший, ніж ти думаєш.
Це моя мапа. Ти не можеш її забрати.
Не хочеться тобі казати, мала,
але брати чуже — моя фішка.
Ти казав, що я можу побачити тата. Я іду з тобою.
Це дуже мило, і я сумую за твоїм татом, але ти не підеш!
Іди геть.
Що це було?
Двійко-стук.
Він розповів про двійко-стук?
Я іду. «Хуліганський кодекс».
Мовчи про «Хуліганський кодекс».
Я один із творців кодексу.
До мене був лише один стук.
Це не поїздка дівчат-скаутів у Край льодяників.
Доведеться блукати чужими снами, щоб знайти скарб.
Якщо тебе вб'ють, сама винна.
Уві сні ж не помирають.
У своєму сні. Помираєш уві сні — прокидаєшся.
Помираєш у чужому сні — не прокидаєшся. Ніколи.
Мені байдуже. Я іду.
Добре.
Якщо гальмуватимеш мене чи щось зіпсуєш, мапа моя. І ти сама по собі.
-Згода. -Покажи спорядження.
Двійко-стук.
Що це? «Екстраординарні ручки».
Це дядька Філіпа, продавця дверних ручок.
У нього немає друзів, немає життя, і він змушує мене ходити до школи.
Чудовисько.
Це приспить тебе швидше, ніж будь-яке снодійне.
Гаразд, ось. Тримай це, коли засинатимеш.
Так ти мене знайдеш. Ясно?
Що це таке?
Він свиня, його звуть Свин.
Дуже креативно. Добре. Бери його. Люблю бекон.
Гаразд. Погляньте-но.
Країна снів.
Це мапа всіх снів у світі. Маревокрай.
Ми з твоїм татом використовували цю мапу у всіх пригодах,
стрибаючи зі сну в сон, куди завгодно.
Ми вкрали цю мапу в сон-патрульної з Бюро.
Відтоді вона мене переслідує.
Бюро?
Бюро з підсвідомої активності, БюПсА.
На жаль для нас, саме вони вибирають, про що буде сон.
Якщо не опинишся тут.
Море кошмарів.
Тато розповідав мені про нього.
Там перлини.
Найбільший скарб у світі.
Але сон-патрульні з Бюро не хочуть,
щоб ми знали про їхнє існування.
Бо як знайдеш перлини,
можна бажати чого завгодно в Маревокраї,
і вони нічого не вдіють.
Я знову побачу тата?
Як не помреш. Хоч, певно, помреш.
Твій тато вбив би мене, якби дізнався.
Гаразд, ми шукаємо повторювані сни.
Щоб вийти так, як увійдемо.
Де двері?
Які двері?
Бюро ставить таємні двері, щоб з'єднувати сни.
Цивільні не повинні про них знати, якщо ти не геній, як я.
Обережно.
Раніше цього тут не було.
Гаразд, ми пройдемо через ці двері, і все зміниться.
Помилишся — помреш. І більше ніколи не побачиш Справжнього світу.
Добре.
Чого ми чекаємо?
Оце настрій.
Гаразд. Вітаю в моєму світі, мала.
Новий сон, ще в процесі будівництва.
Іспанською означає «я маю гарний вигляд».
Я хуліган, тому граю не за правилами.
Але ось правила.
Правило номер один: не привертати уваги.
Ми не хочемо, щоб нас упіймали в чужих снах, повір.
Якщо сон-свині впіймають, вони…
Вибач, друже.
Якщо сон-патрульні впіймають, то замкнуть нас і викинуть ключ,
залишать гнити у в'язниці Бюро
цілу вічність, до кінця існування.
Тож не привертай уваги.
Бо ти не привертаєш…
Правило друге: зосередься.
Ми тут не для розваг. Ясно?
Заходимо, шукаємо двері, виходимо.
У наступний сон. Наше єдине завдання — знайти перлини.
Правило третє: ми не друзі, не напарники.
Я бос.
Ясно? Роби, як я кажу.
Правило номер три — це лише агресивні заяви?
Ніхто не любить мудрагелів, мала.
-Вибачте. -Привіт, друже…
Як справи?
Ви певні, що прийшли за адресою?
Я не бачу вас у списку.
Дівчина уособлює давно втрачене дитинство.
Я — проблемна суміш батька
й грубої чоловічої сили.
А це що таке?
Брате…
Іноді свиня — це просто свиня.
Дурненька «puerco».
Так.
Бібліотека…
Перепрошую.
Гульнемо?
Ні.
Ти гульнеш. І я гульну.
Гульну, ну добре.
-Дякую. -Гаразд.
Що це було?
Єдине слово іспанською, що я знаю.
Залиш це професіоналам. Це я. Я професіонал.
Головне — збити з пантелику. Ти знала? Буп!
Не знаю, чи справжнє. Справжнє.
Те, що треба.
Кому потрібен Справжній світ, якщо є все це?
Здоров. Агентка Зеленко. Бюро з підсвідомої активності.
Це той злодій?
Дякую.
Наші наступні двері
за сценою.
А тепер…
Королева сальси Старої Гавани!
Ось наша соня.
-Класичний сон витіснення. -Що?
Чула про Фрейда? Витіснення.
Усі ці витіснені почуття
вириваються назовні в Маревокраї.
Гарантую, у Справжньому світі вона не така. Повір мені.
Бачиш мене? Так.
Що це за запах?
Усе натуральне. Від Фліпа.
Така груба, чоловіча сила.
Дякую.
Але водночас… глибокий сум.
Як загублений хлопчик, далеко від дому.
Потанцюй зі мною.
Ти казав, що ми тут не для розваг.
Я казав, що ти тут не для розваг. А я хуліган.
Якщо мені не весело, я погано працюю. Ясно?
Хто вона така?
Іди геть, Немо. Ти псуєш сон гарної пані. Бувай.
Фліпе!
А як же перлини?
Фліпе!
Фліпе, будь ласка!
Якого Фліпа?
Погані справи.
Швидко до дверей.
Привіт, Фліпе. Де мапа?
Зеленко.
Я так давно цього чекала.
Сон-патрульна.
Тебе заа…
Що за…
«Що за»?
Кошмар!
Обережно!
Мамцю!
Фе!
Пляшка-мурашка.
Стільки років пішло, щоб здихатися цієї патрульної.
А перший сон з тобою — з'являється вона й кошмар.
Ти притягуєш невдачу.
І я не розумію, кошмар пролетів повз ту панну.
Чому він полював на нас?
Я вже його бачила.
У ніч смерті тата.
-Він твій. Це твій кошмар. -Що?
Ти привела кошмар. Кошмари відчувають страх.
Вони стежать за тобою, і не зупиняються, поки не настигнуть.
Ти псуєш усі вечірки?
Це моя перша вечірка.
Не варто було тебе брати. Дай мапу.
Ні. Я зробила двійко-стук.
Віддай!
Що це?
Ні! Не прокидайся!
Ні, віддай мапу!
-Привіт. -Що ти тут робиш?
Перевіряю гриби.
Грибний клуб. Це клуб однієї людини.
Ти ховаєшся тут?
Ні.
Бо тебе не було на уроках, і це трохи схоже на таємну схованку.
Тож…
У школі думають, що я подорожую, а дядько думає, що я в школі.
Круто.
Ти ж нікому не скажеш, що я тут?
Обітниця мовчання.
Скуштуй мої гриби, але спершу почисти їх.
Це добриво, а не моє лайно, тож усе нормально.
Бувай.
Привіт…
Ясочко.
Я візьму… Хочу показати тобі щось круте.
Готова?
Сюрприз.
Я попросив Карлу привезти
й подумав, що ми могли б поплавати в суботу.
Ти б могла поплавати.
Я сухопутний,
у мене чутливі кишки.
МАНДРІВНИК
Краще продай.
Я не хочу більше плавати.
Я знаю, що це важко.
Усе інакше, і тобі страшно.
Але не варто закриватися від світу,
як твій батько.
Ти про що?
Раніше твій тато був інакшим.
А коли померла твоя мама…
Мій тато не закрився.
Він жив на острові.
А ти десь бував чи щось робив?
У тебе є друзі? Дверні ручки не рахуються.
Я просто кажу: не бійся знову веселитися.
Я нічого не боюся.
Я іду спати.
Зараз 17:30.
Я знаю, ти весь час хочеш спати, бо сумуєш.
Я знаю це відчуття.
Але ти живеш, коли не спиш.
Не в моєму випадку!
Засинай.
Та щоб їй. Це цікаво!
Усе добре?
Я хочу заснути.
Може, якби ти вдягла піжаму.
Я так сплю.
Гаразд, що робив твій тато, щоб допомогти тобі заснути?
Іноді розповідав мені історії.
А ти не надто доросла?
Не зважай.
Ні, усе гаразд.
Я можу вигадати історію.
Вибач, я не знав, що ти дивитимешся на мене. Нічого.
В основі цієї історії реальна історія
про чоловіка.
У Святвечір.
Здається.
Він замовив 30 000 порцелянових ручок із Франції,
але замість трьох дюймів у діаметрі,
ці ручки мали три сантиметри.
Спробуй встановити метричну ручку на стандартну накладку.
Що ж робити?
Потрібне різдвяне диво.
Але потім наш герой зрозумів,
що ці ручки ідеального розміру
для стандартних висувних шухляд.
Ти, мабуть, виснажена. Це була цікава частина.
Добраніч, Немо.
Фліпе.
Що ж.
Ти повернулася.
Я вражений.
-Я пишаюся тобою. -Справді?
Ні. Іди геть. Вертайся додому.
У мене немає дому. Без перлини в мене нічого немає.
Ти не розумієш, мала.
Кошмари відчувають страх. А ти боїшся.
Я не боюся.
Я серйозно.
Скрути свої почуття в маленьку кульку
й глибоко заховай.
Бо я роблю це не для тебе. Я роблю це для твого тата.
Я теж.
Так. Але я — більше!
Свине!
Ні. Без свиней. Забирайся звідси.
Ходімо, Свине.
То хто ти в Справжньому світі? Чи що ти?
Не пам'ятаю, байдуже.
Я давно не прокидався.
Але ж ти маєш прокидатися.
Усі прокидаються.
Не я. Коли твій тато покинув гру до твоєї появи,
я продовжив, ясно?
Одні двері, інші. Один сон, інший.
Тоді я зрозумів, що прокидатися не треба.
За деякий час забуваються різні дрібниці, наприклад…
хто я.
Коротше, коли я дістану перлину, у мене буде все, чого я хочу.
Чого ти хочеш?
Більше ніякої агентки Зеленко.
Я хочу лише тата.
Якби ми зустрілися, байдуже, що буде в Справжньому світі.
І я сумую за твоїм татом.
Він розповідав тобі про мене?
-Щовечора. -Так.
Ми були крута команда.
Ходили куди хотіли, брали що хотіли.
Перші в списку найбільш розшукуваних злочинців Бюро.
Так.
Здається, я спустився на 13-те місце, але піднімаюся.
Я відчуваю.
Хай там як…
Ніяк не знайду наступні двері. Вони змінюють розташування.
Капці-шмапці.
Двері в машині.
-Спокійно. -Спокійно.
Аякже.
Гульнемо?
-Так, гульнемо. -Ще й як гульнемо.
Чисто.
-Так! -Так!
Тримаю хвилю!
Хто хоче водити сміттєвоз?
Не засуджуй. Принаймні оригінально.
А не те: «Боже, я не готувався до іспиту. Де мої штани?»
Або: «Я лечу на велетенській гусці».
Не чула про велетенських гусей.
Найпопулярніший сон у Канаді. Кажу тобі.
Зеленко.
Фліпе!
Фліпе, допоможи!
Зеленко.
Дивися!
Дивися, який я сильний.
Швидше, двері в кабіні.
Повірити не можу.
А вона не здається.
Вона хоче повернути мапу.
О ні.
Пречудесно.
Що за маніяк за кермом?
Швидше!
Привіт.
Я керую вантажівкою.
Це пояснює погані навички на поворотах.
Круті татуювання. Їдьте швидше, пане.
Ой, мамцю!
Де двері?
Ось вони. Потримай. Стривай.
Замкнено, звісно. Клас.
Це не дуже добре.
Чудово.
Ще раз, не дуже добре.
Спокійно, мала.
Я зможу.
Ой-йой.
Ти магніт для кошмарів.
Так!
Так.
Оце я називаю втечею.
Я думав, що ти залишишся без руки. Думав, буде гидко.
Що ти робиш?
Зазвичай я просто сохну, але я вивчив цю пісеньку зі сну гангстера.
Бунтарський дух, розумієш? Підніми руки, готова?
Не чіпай мої роги Вони тримають німб
Іди сюди.
Стріляй.
Ми хулігани Тому геть від мене!
Я пишаюся тобою.
Ми зробимо з тебе хуліганку.
Біжімо!
Ти змусив мене побігати, визнаю.
Нарешті я піду на пенсію, ніжитимуся на сонці.
Тридцять років.
Тридцять років я ганяюся за тобою, бо ти псуєш сни інших.
Мені 160, я давно вже мала бути на пенсії, але ні,
я не могла викреслити твоє ім'я зі свого списку завдань.
Тепер я тебе впіймала.
Усе включено. Один з найкращих снів у Маревокраї.
Я надішлю тобі листівку. У в'язницю, звісно.
Хоч це й не досягнення.
Ура-ура, я впіймала 28-го зі списку розшукуваних.
Двадцять восьмий? Я був 13-ий.
Котишся униз, друже.
Так. Тебе заарештовано.
У тебе нічого нема.
Ти привів кальмара на вечірку, гадаєш, це смішно?
Скажімо так, смішно. Скажи?
Добре.
З попкорном вони смачні.
Підніми.
Це ти підкинула. Я цього не робив.
Я це чесно вкрав.
Де моя мапа?
Твоя мапа? Це давня історія. Я гадки не маю, де ця мапа.
А це хто? Твоя охоронниця?
Вона? Я тягав її за собою, вона тут ні до чого. Це все я.
Ти скоїв багато злочинів, Фліпе. Сидітимеш довго.
Тобто вічно.
Гаразд, замкну тебе й пошукаю мапу.
Мені бракуватиме біганини за тобою. Агов, ти! Сюди.
Якщо тобі стане легше, відпусти мене.
Ні, мені буде дуже приємно тебе замкнути.
Звучить весело.
Це було недоречно. Вибач.
Думаєш, ти крутий?
-Ти жалюгідний малий… -Привіт, Сінді.
Френку!
Сінді? 160-річна Сінді.
Зухвала Сінді.
Вибач, Сінді.
БЮРО З ПІДСВІДОМОЇ АКТИВНОСТІ
То ти досі в Едіпових снах?
Ні, мене перевели на 6200.
Ой. Виснажливо.
БЕЗКІНЕЧНІ СХОДИ
Хоч якась фізкультура.
Вафлі?
Ти просто жалюгідний незрілий чоловічок.
Дякую.
Наша робота налагоджена.
Не можна, щоб такі невдахи, як ти, заважали.
Я вже зустрічала таких.
«Маревокрай, безкінечна вечірка! Я ніколи не піду!»
І одного дня ти розумієш, що ти зовсім сам.
У тебе немає ні друзів, ні сім'ї.
Усім на тебе начхати, бо ти не хотів прокидатися.
А я що намагаюся зробити?
Ти залишишся нечітким спогадом.
Розважився ти добряче.
Але це кінець.
Чекай! Ні.
Будь ласка! Стій! Ні!
Забудь, мала. Ми тут назавжди.
Що нам тепер робити?
Ми нічого не вдіємо.
Ти ж наче не хочеш прокидатися.
Я не можу.
Коли ти надто довго в Маревокраї, забуваєш про все.
Я думав, що якщо я дістану перлину, то згадаю, хто я.
Я хочу прокинутися.
Вона має рацію.
Всім на мене начхати.
Мені — ні.
Охороннице, за мною.
А він?
Він тут назавжди.
Він не винен. Він не пам'ятає хто він.
Поквапся. Хай пригадує.
Часу в нього вдосталь.
Шкода, що не вийшло, мала.
Мало кому випадає нагода зазирнути за завісу.
Хочеш побачити, де твориться магія?
Вітаю в Бюро з підсвідомої активності.
Керівництво не оновлює наш гардероб
та обладнання з початку 70-х,
бо Бюро спускає гроші на сни, а нам залишаються крихти.
Можливі два варіанти.
Можеш закінчити так, як Фліп, сама в камері назавжди.
Або я тебе відпущу,
але зроблю це, лише якщо ти засвоїла урок.
Інакше будеш гнити у в'язниці для неповнолітніх.
Здається,
у тебе проблеми.
Ми дали тобі сон про маяк.
Це твоє безпечне місце. Кошмари там не дістануть.
Але тата там немає.
Я хочу побачити тата.
Ми не даємо того, чого хочеш.
Ми даємо те, що треба.
Усе в Маревокраї не просто так.
Це добре налагоджена машина.
Тоді дайте мені сон з татом.
-І я ніколи не піду. -Так.
Жоден сон не триває вічно. Ясно?
Рано чи пізно вони закінчуються.
Ти відвідуватимеш маяк якийсь час,
потім він зникне, і будуть інші сни.
Ти житимеш далі.
Я не хочу жити далі.
Якщо ні, кошмари знайдуть тебе й знищать.
Тоді як змусити їх зникнути?
Бути сміливою.
Коли ти смілива, вони тобі не нашкодять.
Я нічого не боюся.
Сміливість не означає не боятися.
Сміливість — це робити те, що треба, навіть коли страшно.
Я знаю, що ти не боїшся переслідувань і стрибків зі скель.
Я кажу про те, чого ти насправді боїшся. Бути самотньою.
Колись ти знайдеш щось нове.
Дещо настільки важливе,
що припиниш триматися за те, що вже минуло.
І коли це станеться, той страшний кальмар, що тебе переслідує,
зникне.
Жодних кошмарів.
До статевого дозрівання.
Це справжній кошмар.
Думаєш, магічна перлина вирішить усі твої проблеми?
Відкрию тобі таємницю.
Немає ніяких перлин.
Це міф.
Будь, де маєш бути.
Немо, у тебе той сон, який має бути.
Ми про це подбали.
Час прокидатися.
ЯК РОЗМОВЛЯТИ З МАЙЖЕ ПІДЛІТКАМИ
Привіт. Не спиться?
Мені теж.
Знаєш, найтемніша ніч завжди перед світанком.
Такий він дурний світ.
Я більше його не побачу.
Я хочу тобі дещо показати.
Сідай.
Я давно цього не переглядав.
Де ж…
Ну давай.
Це твій тато.
Мій тато?
Тоді я його обожнював.
Ми з твоїм татом мали лише один одного.
Він теж щовечора розповідав мені історії.
Про дикі пригоди, які нас чекають.
Про скарб, який ми знайдемо.
Ми жили у світі фантазій.
Мабуть, там було краще.
Червона мотузка?
Так, це був наш особливий фокус,
щоб знайти один одного в снах.
Ми були переконані, що придумали, як зустрітися в снах
і вирушити на зустріч пригодам.
Фліп.
Звідки ти знаєш?
Ти одягнутий, як Фліп. Я не розумію.
Фліп — моє хуліганське ім'я.
Я був сором'язливий. З іншими дітьми я майже не говорив.
Але з твоїм татом у наших снах
я міг стати ким завгодно.
І для мене це був Фліп.
А потім твій тато зустрів твою маму, і вона була така чудова.
Схожа на тебе.
І…
вони захотіли справжньої пригоди.
Я благав його не йти.
Вони пішли й обпливли весь світ.
Я залишився сам і закрився, ще гірше, ніж раніше.
Ти казав, що не пам'ятаєш снів.
Це тоді почалося, так?
Так, мабуть.
Я був дуже засмучений. Не спав три ночі.
І після цього більше жодного Фліпа.
Я був просто Філіп.
Твій тато час від часу дзвонив
і розповідав мені про свої шалені пригоди.
Він питав мене, що я роблю…
Я мусив розказувати про своє нудне життя.
Тож через деякий час…
я перестав відповідати.
Хай там як, це вже давня історія.
Я жив далі. Упевнений, він теж.
Я маю повернутися.
Тобто готуватися до школи.
Готуватися? Що? Зараз п'ята ранку.
У мене багато роботи.
Можна позичити відмички для школи?
Так, бери.
Мій тато не жив далі.
Він щовечора розповідав про тебе.
Немо. Привіт.
Мені треба йти.
Девенпорт і Арія говорили про неї.
Знаєте, чому вона сюди переїхала? Її батько помер.
Вибачте!
Привіт, малий.
Я керую вантажівкою.
Я знаю.
Ти, іди геть.
Утрачене дитинство.
Немовлята.
Очевидно.
Що ж…
По конях.
Гарного дня.
Ти повернулася!
Напарника не кидають.
-Навіть якщо він скалка в… -Джемі.
-Зав'яжи на пальці, поки я тебе витягаю. -Я знаю.
Відмикаєш замки?
Я знав, що ти хуліганка.
Хто Гудіні? Я Гудіні, ми такі єдині.
Подивись-но.
Що тут у нас?
Агов.
Я з колонії для неповнолітніх, а цей чоловік крав у нас.
Іграшки, цукерки, цуценят.
У тебе на мене нічого немає.
Любиш псувати дитячі сни, покидьку?
Любиш відривати голови ведмедикам?
Може, я відірву тобі голову?
Заберіть мене. Вона така зла.
Колонія для неповнолітніх не любить жартів.
Мушу йти.
-Так. -Побачимося після обіду.
Це справді необхідно?
Як незручно.
Це такий жарт, друже?
Подивимося, яка ти крута без цієї штуки.
Добре. Хочеш битися?
-Так? Готовий? -Так!
Мамцю рідна.
А ти крута, як на 160-річну пані.
Тебе за…
Головне — збити з пантелику.
Ти змусиш мене шкодувати, що я була такою доброю до тебе.
Так. Вибач, Сінді.
-Перепрошую. -Вибач.
Куди ж її подіти? Ой мамцю.
Ось так. Добре.
Ну все.
І тобі того ж.
Тримай.
Хапай мить.
Скажи «сир».
Сирники!
Чудово.
Вибач.
Вибач, не вибач.
Гаразд. Слухай.
Так.
Ліфт відвезе нас куди завгодно.
Остання зупинка перед Морем кошмарів.
Ми дістанемо перлини.
Щодо цього. Я маю тобі дещо сказати.
Зачекай хвилинку.
Класика, так?
Так. Немає ніяких перлин.
Ти про що?
Це міф. Агентка Зеленко сказала.
І ти їй повірила?
Вона не хоче, щоб ти шукала.
Це не міф, повір.
Звідки ти знаєш?
Їх бачив твій тато.
Ми були там. У Морі кошмарів.
Він проплив вир. До самого дна.
А потім побачив перлини, тисячі.
У твого тата була багата уява, але він ніколи не брехав.
ЕКСТРЕНА СИТУАЦІЯ
Не можна повертатися.
Ми не повернемося.
Ходімо, мала.
Як яскраво.
Набагато краще.
Гаразд, ходімо.
Свине!
Швидше, мала!
Останні двері мають бути десь тут.
Не зупиняйся! Уперед!
Агов.
Стій. Ого.
То що будемо робити?
Привіт. Як вам вид?
Канада?
Як я і казав, сон номер один.
Іди геть!
З'їж, Зеленко!
-За мною, Фліпе! -Що ти робиш?
-Гуси! -Ти сказилася!
Агов!
Гадаєте, це краса?
Зацініть «Тімміс»,
по-вашому «Тім Гортон», за 20 кілометрів…
-Агов, друже. -Що?
Можна позичити твою гуску?
Звісно, друже. Бери.
Ні пуху, ні пера.
Туди.
Аж не віриться.
Бобе. Це було круто.
Бувай, Бобе!
Ми з тобою повинні бути напарниками.
Я маю дещо тобі сказати.
Он там! Я знайшов раніше за тебе!
Наввипередки! Останній — зіпсутий сон!
Чекай. Спокійно.
Це останні двері.
І вони відчинені.
Це в мене вперше.
Чому ти шепочеш?
-Бо там страшно. -І темно.
-Так, і темно. -І моторошно.
Так.
Гей!
Перевіряв, чи нікого немає.
Ну, знаєш, це ворота до Моря кошмарів, тож…
Перлини тут десь. Гаразд.
Добре.
Готова?
Ходімо, напарнице.
-Не хочу йти перша. -Усе добре.
-Але мені страшно. -Це посвята, тож…
-Гаразд. -Добре.
Холодно.
Стільки води.
Добре.
Доведеться поплавати, не страшно.
Я знаю, хто ти.
Я дізналася в Справжньому світі.
Чого ж ти не сказала?
Чекай. У мене ще є волосся?
Так. Просто не так багато.
Дай вгадаю. Я відомий хуліган, так? Чоловіки мене бояться, дами люблять.
Ти продавець дверних ручок.
Хто-хто?
Ти брат мого батька, Філіп.
Малими ви з татом щоночі мандрували Маревокраєм.
А тоді він пішов.
Ого.
Філіп перестав бачити сни, і ти не міг прокинутися.
Я пам'ятаю.
Та як знайдеш перлину,
прокинешся і знову станеш однією людиною.
Оце облом.
Я вб'ю нас за того хлопця?
Ми так близько, і ти йому потрібен.
Він мені не потрібен. У мене тут є все, чого я хочу.
Вино, жінки, вафлі. Три задоволення.
Можна й не в такому порядку.
Я не продавець ручок, я хуліган!
Я думала, що коли дістанемо перлини,
я зможу бути з татом уночі, а з тобою вдень.
Ти міг би бути моїм напівтатом.
Я нікому не тато, мала.
То ти здаєшся?
Я скажу, що робитиму.
Піду знайду сон з баром
і питиму, поки знову не забуду, хто я.
Тоді знайду чиюсь колишню. Їх тут багато.
Але я зробила двійко-стук.
Я теж, мала.
Тієї ночі, коли твій тато пішов, я благав його залишитися.
Я піду без тебе.
Я ще побачуся з татом, і байдуже, якщо я ніколи не прокинуся.
Ні. Не можна.
Небезпечно йти самій.
Ти не можеш вказувати мені. Ти не мій тато.
Не варто було брати тебе.
Іди туди, де тобі місце. Інакше закінчиш, як я.
Немо.
Немо. Прокинься.
Прокинься.
Немо?
Збирай речі.
Подзвонимо дядькові.
Це не просто брехня, Немо. Ти втекла.
Ніхто не знав, де ти.
Ти могла бути в небезпеці.
-Так. -Чому ти це зробила?
Ви не зрозумієте.
А ти спробуй.
Добре.
Може, ви почнете?
Філіпе?
Хочете сказати Немо, що відчуваєте?
Не знаю, що казати. У мене немає почуттів.
У всіх є почуття, подобається вам чи ні.
Ви двоє в одному човні, просто не розумієте цього.
У вас обох вирують емоції,
із цим треба щось робити.
Правда?
Усі так кажуть, але я не впевнений.
Я ніколи не переймався своїми почуттями, і все добре.
Було добре.
Краще б мене віддали прийомним батькам.
Мабуть, так було б краще.
Прийомні батьки знають, як бути батьками.
Немо, нам треба поговорити.
Я не хочу говорити. Хочеш мене позбутися, то давай.
Я не намагаюся тебе позбутися, Немо. Я намагаюся допомогти.
Ти такий, як і він.
Що? Хто?
Дбаєш лише про себе.
Жартуєш? Я ж лише про тебе дбаю.
Я готую, розважаю тебе.
Я стараюся.
І що я отримую натомість? Ти брешеш мені.
Думав, ми стали близькі, позичив тобі мої дорогоцінні відмички…
Усім на це наплювати. Ясно? Чому, по-твоєму, у тебе немає друзів?
Чому живеш сам?
Іди до своєї кімнати!
А я що роблю? Ти мені не тато!
І не намагаюся ним бути!
Я живу сам, бо мені так подобається!
Я не просив цього. Я не просив тебе жити тут!
Але я радий, що ти тут.
Свине, ідемо додому.
Немо?
Не знаю. Я не…
Карло, я не знаю. Я прокинувся, а її не було.
Я не знаю, куди вона могла піти.
Так.
Свине!
Так.
Кінець лінії!
Час розваг!
РОЗШУКУЄТЬСЯ ЗЛОЧИНЕЦЬ № 1
Так!
Номер один! На чолі списку Маревокраю.
Бачиш?
Сподіваюся, його впіймають.
Так. Він наче справжня паршива вівця.
Завів дівчинку в Море кошмарів,
а потім кинув її, і вона пішла сама.
-Що? -Так.
Гей, ти…
Блискучий рожевий діамант?
-Так. Гарно, правда? -Непогано.
Давай, Свине. Візьми одну й ходімо.
Так!
Фліпе.
Фліпе!
Упіймав.
Залазь!
Ти повернувся по мене!
Так. «Хуліганський кодекс». Ніколи не кидай напарника.
-Навіть якщо вона скалка в… -Джемі.
Джемі!
Я знайшла перлину.
Круто!
Бувайте, невдахи!
Агов, друзі!
Кошмар!
КАНАДА
До маяка! Зеленко казала, що це моє безпечне місце!
Знаю!
Не дивися вниз!
-Тягни! -Тягну!
Ой-йой…
Ні, керуй літаком!
Фліпе, швидше. Фліпе!
Ну й пригода.
То ти літаєш…
Пробач.
То вже пірнаєш.
Ось і він.
Сюди!
Сідай. Еммете, гульнемо?
Гульнемо.
Сюди! Залазь!
Еммете, поверни праворуч.
Тримайтеся.
-Я не можу. -Давай.
Що це?
Швидше, Еммете!
Так!
Допоможіть! Моє волосся!
Я знала, що ти прийдеш!
Я відчула твій запах.
Так-так, але ні.
Але ні.
МакРой у центрі. Он О'Райлі… Чудовий пас на Джозефа, і гол!
-Гол! -Так!
СПОЛУЧЕНІ ШТАТИ БЕРЕГОВА ОХОРОНА
У нас вийде, мала.
Швидше. Я бачу маяк.
Поквапся. Ми майже на місці. Нарешті загадаєш бажання.
Що таке?
Щось мені недобре.
Немо!
Повільніше.
Свин.
Що таке?
Щось не так.
Поверну тебе додому.
Там ти будеш у безпеці.
Он там!
Там!
Чекай, перлина.
Я її впустила. Треба повернутися.
Біжи до маяка, я візьму перлину. Гаразд? Іди!
Чекай. Ні, без тебе — ні!
Фліпе!
Немо!
Немо, біжи! Біжи до маяка!
Передай привіт татові.
Фліпе? Прокинься.
Філіпе!
Що ти робиш?
Ні! Назад! Філіпе!
Ні!
Ходімо додому.
Що ж, буде купа паперової роботи.
Як почуваєшся, Немо? Інакше?
Велика подорож, наодинці.
Отже, ти знайшла перлину.
Мабуть, це не міф.
Я не повернула тата.
Ти відмовилася від мрії.
Гадаю, сталося дещо важливіше.
Треба вертатися до роботи.
До речі…
У тебе хороша свинка.
Обійми її міцно від мене.
Я ж казала.
У тебе той сон, який має бути.
Ми про це дбаємо.
Що робити далі —
вирішувати тобі.
Серйозно? Подивіться на цей безлад.
Можна сюди прибиральників? Швидко.
Я так за тобою скучила.
Я теж скучив.
Наввипередки догори?
Допоможіть!
-Немо! Вона не дихає. -Гаразд!
Далі ми! Усе буде добре.
Ти зрозуміла? Для чого потрібен маяк?
Не для безпеки кораблів.
Ні. Якби ми цього хотіли, ми б не дозволили їм покинути гавань, так?
Нічого. Добре. Один, два, три, чотири, п'ять, шість…
-Давай, Немо! -Сім, вісім, дев'ять…
-Дихай! -Давай.
Щоб вказати шлях.
Саме так.
Щоб бачити те, про що працівник маяка може лише мріяти.
Я вчив тебе всього цього не для життя на острові.
Я зробив це, щоб ти знала…
ти можеш робити будь-що.
Ну ж бо, Немо.
Раз, два, три…
Я не думала, що зможу жити без тебе.
Ти потрапила в Море кошмарів
і повернулася додому.
Після такого Справжній світ не здаватиметься складним.
Але тобі вирішувати.
Життя чекає на тебе, Немо.
Було б шкода пропустити.
Я маю повернутися.
Моя дівчинка.
І не забувай…
я тобою пишаюся.
І стеж за моїм братом.
Він здається нормальним, але це не так.
У глибині душі він дика людина.
Бувай, тату.
Вийшло!
Переверніть її!
Ось так! Молодець, Немо! Молодець!
Молодчина.
Усе добре.
Я поруч. І я ніколи тебе не покину.
Фліп?
Так, Фліп.
І Філіп. Філіп і Фліп.
Фліліп.
-До завтра. -До зустрічі.
Мало хто це знає, але насправді я майстер-злодій.
Та ну. Неправда.
-Ой… -У вас дуже гладкі зап'ястя.
Чекайте. Що? Як ви…
Ходімо, поплаваємо на човні.
Наступного разу ви з нами.
З радістю.
Круто.
Чекайте. Віддайте годинник.
Так.
Ні, серйозно, можна мені годинник?
Подзвоніть мені.
МАНДРІВНИК
Чудово. Ти вже готова спати.
Не люблю спізнюватися.
І який план?
Не знаю. Погуляю, подивлюся, що буде.
Добре.
-Добраніч, мала. Люблю тебе. -І я тебе.
Спробую бути вчасно.
Солодких снів.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин