Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Pis!
Skateboarding har fået mig igennem alt, jeg har oplevet i mit liv.
Folk spørger: "Er du Lacey Baker?" "Ja," svarer jeg.
Det er ret vildt.
Jeg kan ikke klare at se optagelser af mig fra 13 år til 18 år.
Lacey Baker var en person,
der blev sat sammen af verden omkring mig.
Jeg måtte blive denne person,
og alle mine drømme afhang af det.
Hvordan siger man nej til det?
EN DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Hun har været dominerende
i kvinde-skateboarding i meget lang tid.
Ingen andre gør de ting, som Baker gør lige nu.
Lacey Bakers første guldmedalje nogensinde.
Syv X Games-medaljer.
Super Crown-mester i 2016 og 2017.
En legende i kvinde-skateboarding.
Kunne du lave et drop in her
og lave to kickflips, før du nåede dertil?
Okay, udfordringen accepteret.
Har du nogensinde prøvet det på en rampe,
hvor du laver drop in og et trick i bunden?
-Nej. -Det ender med garanti i katastrofe.
Okay.
Jeg blev virkelig besat af skateboards, da jeg skulle lære at lave kickflip.
Hvad sker der?
Da jeg endelig gjorde det,
eksploderede hele min verden.
Det var bare… Den følelse.
Jeg får den stadig, når jeg lærer et nyt trick.
Den forsvinder aldrig.
Jeg lavede sgu et front crook!
Åh gud!
Sidst jeg prøvede på det pis, var jeg 16 i Wesco Park.
-Og… -Ja.
Jeg tænkte: "Niks. Det trick skal jeg aldrig lave."
-Åh gud. -Ja.
-Kom der et mærke? -Ja.
Skateboarding rammer den store scene i Tokyo.
Det er rigtigt. Skateboarding kommer endelig til OL.
En vigtig milepæl for en sport,
som for 25 år siden var langt fra mainstream.
OL-HOLDUDTAGELSE
-Hvordan går det? -Godt.
-Godt at se dig. -I lige måde.
-Har du haft det godt? -Hej.
Vi er her i dag til udtagelsen af USA's landshold.
Disse skatere har, gennem deres dedikation til noget, de elsker,
nu givet dem selv muligheden for at komme til OL i Tokyo i 2020.
Det er første gang, at skateboarding er med i OL,
så jeg vil gerne med.
Det er utroligt, hvor langt skateboarding er kommet.
Det er vanvittigt, at det er en mulighed.
Alexis Sablone.
Det er den ultimative konkurrence. En stor ære.
Jeg ville for altid fortryde,
hvis jeg ikke kæmpede alt, hvad jeg kunne.
Men det er sært,
og hvordan det vil forandre skateboarding, er stadig et spørgsmål.
Den næste er Lacey Baker.
Endnu en veteran fra kvindekonkurrencerne.
Det er en historisk begivenhed.
Lacey har været i gang i mange år.
Man skal kvalificere sig,
så der kommer en del konkurrencer.
Det gør mig nervøs.
Tillykke.
Hurra.
Tak.
Dette er USA's år 2019 kvindelandshold i skateboarding.
Tak.
Jeg så meget tidligt, at Leo var talentfuld.
Man kunne se, at der var en beslutsomhed,
der var forud for hans alder.
Lee er en af de dygtigste mennesker på et skateboard.
De laver mere risikable tricks, som de fleste af os…
Ingen kan i første forsøg.
Ingen prøver dem i konkurrencer.
Der er stor selvtillid i trickene,
men der er også stor teknisk kunnen,
der binder trickene sammen, som et meget kraftfuldt flip trick,
efterfulgt af et virkelig svært manual trick.
Det er en specifik skateboarding-stil, som kræver en vanvittig vedholdenhed.
Leo er konsekvent, fordi han øver meget.
Når man ser ham øve et trick i to timer, bliver man inspireret af det.
Man skal have sindet og evnerne.
Man skal være ét med brættet,
så man kan flippe det, gribe det, lande i en manual,
og så flippe tilbage igen.
Det kræver en del hjernekraft, og det har Lee.
HVOR OL-REJSEN BEGYNDER
Vi ser frem til at se deres skaterniveau blive endnu bedre.
-Jeg elsker dig. -I lige måde, mor.
-Så til gutterne. -Det er til dig.
-Hurra, en til mig. -Ja, en præmie til mor.
Det ville være noget særligt for mig
at være synligt queer på en så global skala,
men som trans føler jeg mig helt malplaceret i de omgivelser.
Hej.
Ved du, hvad jeg overvejede?
At sætte et skrivebord herind og gøre det til en stue.
Det uendelige renoveringsprojekt.
Men det ville være en forbedring, for…
Det er vigtigt at være sammen med nogen, der forstår en.
Mel er en af de mest venlige, kærlige og støttende mennesker,
jeg nogensinde har mødt.
Vi skiller os af med dit skrivebord.
Mit bord er en forstærker med et stykke træ på.
Så det er ikke et skrivebord.
Okay.
Jeg er slet ikke inde i skaterverdenen. Før jeg mødte Lee, vidste jeg intet.
Men vi havde det så sjovt sammen.
Han var så nem at komme tæt på med det samme.
Tror I, at I kommer?
Ja, Lee kommer.
Jeg tror, jeg kommer…
Måske den første?
For jeg skal optage en skatevideo.
Og så er der bare konkurrence-weekenden…
Du kommer ind den 26…
I branchen har jeg altid været kendt som Lacey Baker.
Med nære venner og familie foretrækker jeg at hedde Leo.
Ikke mange ved det, især i branchen,
for det er bare…
Jeg ved ikke hvorfor…
Det er en proces, jeg er på vej igennem, hvor jeg opdager mig selv og…
Jeg ved det sgu ikke. Branchen er bare en stor…
…ting. Hvis folk vidste det. Det ved jeg ikke.
Da jeg mødte Leo, spurgte jeg, hvilke pronominer han foretrak.
Og han svarede hurtigt og nervøst: "Det er fint med 'hun' og 'hende'."
Han sagde: "Det har ingen spurgt om før."
Jeg undgik det bare.
Men næste dag sagde jeg: "Faktisk…"
Hun sagde bare: "Ja, jeg er queer. Jeg forstår."
At have rum til at udforske de ting ved mig selv
sammen med en, der virkelig forstår,
var øjeblikkelig frihed.
Der var en aften, hvor han åbnede sig og fortalte mig alt…
At han var trans og havde vidst det længe,
men havde undertrykt det.
Det var umuligt for ham at springe ud på grund af hans karriere.
Han tvinges til at vælge
mellem sit autentiske selv og karrieren, han har arbejdet hårdt for.
Det nåede et punkt, hvor jeg følte, at jeg levede to liv.
Jeg ved, hvornår jeg skal være Lacey, og hvornår jeg bare kan være mig selv.
Er du bange for kritik?
Smil til os, søde damer.
Undskyld mig.
Lige der.
Ordn jakken, så jeg kan se Nike-mærket.
Hurtigt, for dit hold.
Officielt billede til holdet.
Sådan. Gør det.
Lee er en god ven, som jeg har kendt i årevis,
men som også er internationalt kendt og respekteret som en anden.
Så det er forvirrende, hvis jeg siger "Lee" og "han."
Jeg vil ikke have, at de går glip af æren fra deres omdømme.
Vend dig om.
-Fedt. -Okay, piger.
Sådan, piger.
Okay. Lige der.
Jeg kan ikke forestille mig, hvad Lee må føle.
Selv for mig er det bare…
"Damer." Det passer ikke til det her.
Det føles, som om man placeres i en kategori.
"Damekategorien." Nej, vi er bare skateboardere.
Giv mig lidt… Giv los.
Jeg vil ikke give los.
AZ, kan du få hende til at smile? Nogen få hende til at smile.
-Få hende til at smile. -Ja!
Lige nu er der stort fokus på OL.
Det er så langt fra, hvor skateboarding startede.
Sæt farten ned!
Da jeg begyndte at skate i 90'erne,
og man havde sagt, at skateboarding ville blive en OL-sport,
ville de grine af en og gå.
Man så ikke sig selv som atlet.
Skateboarding var ikke en sport. Det var anti-sport.
Det er for alle. Det er mere, end man vil se på fjernsynet.
Vi skatede, fordi vi elskede det så højt.
Ikke for at vinde konkurrencer.
At få klø af en 15-årig.
Dengang, hvor vi alle var unge, og der ikke var penge i det,
skatede vi kun, fordi det var fedt.
Hvad siger du til det?
-Skønt. -Er det godt?
Udmærket. De er eksperter.
Jeg troede, det kun var for drenge. Jeg har aldrig set piger gøre det.
Sådan var det. Vi var bare små skatere.
Hvad laver du?
Det er sjovt, for jeg kunne ikke engelsk.
Så vi kunne kun kommunikere
ved at slå hinanden.
Sådan blev vi venner.
Hvad skal du lave, Vanessa?
Noget lort, mand.
Vores generation handlede om at skate og lære tricks.
Sådan!
Og nu er der et mål.
Og med OL er det mål: Guld.
Er scoren med to decimaler,
eller er det ét til ti?
I parken er den 0 til 100.
FØRSTE OL-KVALIFIKATION
To decimaler.
-Gaden er måske en decimal. -Ét til ti.
Men det er fedt.
Den viser alle tal lige under hver deltager.
Kender I reglerne for trick-optælling?
-Hvis man er i overgang, tæller det. -Ja.
Har man ikke tappet enden ved et gadetrick, tæller det ikke.
OL er nærmest et sprog,
som ingen af os skateboardere kan tale.
Det gør vores job svært,
for man har tekniske tricks,
og så er der fysiske tricks, hvor hele kroppen er på spil.
Forstår I? Hvordan måles de to?
Man skal skubbe grænserne for skateboarding, og hvad der er muligt.
Tak, fordi I kom. Det er fedt at se, hvor vi er på vej hen
på vejen til Tokyo 2020.
Skateboarding er så svært,
at alle, der kan gøre det, får respekt.
Man kan samle en basketbold op i dag og score.
Men man kan ikke lære at lave en ollie på én dag.
De bør være olympiske atleter og få guldmedaljer.
Jeg hader historien om, at vi er heldige at være med.
I er bare heldige, vi gider komme.
Solidt. En god blanding. Skate på hele banen.
Hun lavede flip-tricks og var på skinnerne.
Hele pivtøjet.
-Hvordan var det? -Godt.
MANAGER FOR KVINDEHOLDET
Der har aldrig været mere på spil.
Ja!
Konkurrencen er hårdere end nogensinde.
I sidste ende er det bedste topscore, der bliver på holdet.
Ja. Hvad så?
Jeg har ikke råd lige nu
til at blive opereret og ikke kunne skate, så…
De bliver bedt om at gøre noget, der aldrig er gjort før.
Vi plejede at have konkurrencer, der var spredt ud
til tre-fire gange om året.
Og nu har vi en fast tidsplan
med den ene konkurrence efter den anden.
Selv når man deltager i dem,
skal man stadig få trænet og lave fysioterapi.
Alt er arbejde.
Det er meget at tilpasse sig.
Især for folk, der har gjort det længe.
At komme igennem dette års konkurrencer vil kræve,
at al mit fokus og min energi er på fysisk styrke,
min mentale sundhed og min evne til at skate.
Konsekvenserne af at komme med til OL er ret store,
og jeg er et sted, hvor jeg muligvis kan gøre det.
-Ja! -Ja!
-Så er tiden gået. -Fantastisk.
Lee er en pioner i feltet.
Lee har fortjent pladsen.
Lee er en af de hårdest arbejdende, jeg kender.
Jeg så gerne…
…at de klarede den.
Jeg tror helt sikkert, de er i stand til det.
Spørgsmålet er, om deres hjerte er i det? Forstår I?
Det gik meget sent op for mig,
hvilket er overraskende, da jeg kan se tilbage på det
og tænke: "Det hele var der."
Jeg husker som ung at tænke:
"Nej, jeg er en dreng."
Jeg vidste det,
og så forsvandt det i al den forpulede tåge af kapitalisme.
I årevis var Lee stjernen i kvinde-skateboarding.
I alt, der blev sagt om Lee, var det "kvinde, kvinde, kvinde…"
De brandmærkede ham.
Lacey Baker, langt blondt hår.
De forbandt mig med det,
som om det var et varemærke,
men det har jeg aldrig ønsket.
Jeg husker, at til møder var det en samtale mellem de voksne,
hvor de sagde: "Helt ned til navnet. Lacey Baker er et navn, der kan sælges."
Shark flip.
"Du er på pigeholdet, så du skal gå i pigetøj."
Der var pres på for at være mere feminin, og der begyndte det at blive ubehageligt.
Det var noget, alle firmaer ønskede af ham.
"Klæd dig sådan. Vær sådan. Du er en sej skater,
men vær ikke for underlig."
Jeg gad godt høre nogen sige:
"Her er pigen, vi tænkte, du skulle være."
Folk så mig bare som noget at markedsføre, iklædt kvindetøj for at sælge et produkt.
De sagde: "Bare lav om på denne ene ting ved dig selv."
Og jeg tænkte: "Hvis jeg ændrer det, rykker jeg op i niveau."
Jeg tænkte: "Det betyder, jeg må skate."
Jeg var så ung. Hvordan kunne jeg vide det?
-Hvad laver du? -Tager sokker på.
-Overvejer at stjæle en af dine T-shirts. -Gør det bare.
-Måske den her. -Den er beskidt, men okay.
Når han er hjemme, mærker han en accept i queer-miljøet.
"Jeg kan være den, jeg er."
Når han arbejder,
optager en video eller rejser til en konkurrence,
er der så meget vægt på,
at han er en "kvindelig" skater.
At ens profession fokuserer på, hvilket køn man er,
når man ikke er det køn, det er skørt.
Han tænker: "Jeg har knoklet for at forsørge mig selv med det, jeg elsker,
og det kan jeg ikke opgive, fordi jeg vil springe ud som trans."
At se ham gennemgå det…
Jeg kan ikke gøre noget, og det er det hårdeste.
Jeg må finde ud af, hvad der fungerer for mig.
Jeg prøver at være tilpas i min krop.
Jeg er 27 nu, og det har været en lang proces bare at nå hertil,
men jeg er først lige begyndt.
Hvis jeg levede et andet liv,
kunne jeg måske transitionere, flytte til en ny by og leve lykkeligt.
Men jeg er et sted, hvor jeg er nødt til at tale med verden om det,
og det vil jeg ikke.
COVINA, CALIFORNIEN
Det er min high school.
På halve dage skatede vi bag det supermarked.
Der er fladt derovre.
Nogle gange skatede vi efter skole.
Ungdommen og skateboarding elsker læsseramper.
-Ja, jeg kan flippe på alt. -"Lad mig se…"
"Hvad er det højeste, jeg kan hoppe fra?"
Nu handler det om det laveste, man kan skate.
Ja.
Hallo?
-Hej, mor. -Hej!
-Hej, mor. -Hej.
-Det dufter af hjemme. -Går det godt?
-Hej, mor. Går det godt? -Fint. Hvad med dig?
Jeg elsker dig så højt.
-Godt at se dig. -Jeg har savnet dig.
Hvor er her flot, mor.
Der er så mange ting.
Åh gud!
-Jeg kan ikke tro det. -Åh gud…
Jeg har kendt dig så længe.
-Babyer. -Se lige plakaten.
Det var din første plakat.
"Kickflips og fiskepinde." Hvad er det?
Det var de sko, Lacey havde på,
da hun kom i semifinalen ved Tampa Am i 2008.
-Det er vilde sko. -Min mor…
Hver gang jeg hører folk kalde ham Lee,
tænker jeg: "Hvorfor kan jeg ikke?" Jeg vil så gerne.
-Det er Evan. -Det skal jeg have.
For jeg ved, hun er en dreng.
Han er en dreng.
Jeg skal nok lære det en dag.
Mor, hvem har lavet det her?
-Aner det ikke. -Det er udførligt.
Nogen har lavet en seriøs scrapbog.
Se bagsiden. Skateboard-prinsesse.
Jeg burde ændre mit Instagram-navn til det.
Ja.
HALL OF FAME-INDLEMMELSESCEREMONI
LEOS HIGH SCHOOL
Velkommen til Northview High Schools Hall of Fame-ceremoni.
Den første er indbegrebet af en Hall of Fame-kandidat.
Medlem af landsholdet til OL 2020.
Hendes bedrifter er svimlende.
Hvad så? Hej.
-Tak for invitationen. Hvordan går det? -Godt.
-Fedt. -Tillykke med alt.
Mange tak.
Vi er heldige. Vi har ikke mange fremtrædende kvinder,
men de to, vi har, dig og Tatiana…
-Ja. -Ja.
Det er rart at have to atleter i verdensklasse.
-Fedt, tak. -Hav det sjovt til OL.
Det var akavet.
Jeg siger bare: "Ja…"
Det er så akavet at blive kaldt kvinde.
Det føles underligt. Hvad tror du er i den her?
Det er dejligt at se jer.
-Ja. -Se her.
Se lige dig.
Hold kæft, hvor er det vildt.
Se, hvor sød du var.
Det er du stadig, men du var sød.
Butikken ville ikke være noget uden skateboarderne,
og det har været en del af det.
Alle ungerne kommer og hænger ud, for der er ikke mange steder i Covina,
og man kommer nemt i problemer.
Så dette sted er mere som et hjem,
for mange af os skateboardere kommer fra ødelagte hjem.
Det er som vores familie.
-Ja. -Vi prøver at få det bedste ud af det.
Det har skateboarding altid handlet om.
Når vi skatede, glemte vi alle problemerne derhjemme.
Covinas skateboard-miljø har reddet mit liv.
Der var fantastiske og gode tider,
men der var også dårlige tider og knuste hjerter på vejen.
Jeg kom ud af 1980'erne
med tre smukke børn og en afhængighed af meth.
Min mor og far mødtes på afvænning. Der blev jeg undfanget.
Da jeg fik Lacey, var jeg i behandling.
Kort tid efter jeg kom hjem, fik jeg tilbagefald.
Og så låste min søster døren,
og de sagde: "Du må ikke få dine babyer."
Og jeg kunne høre Lacey bag døren græde efter mig.
Der råbte "mor" og bankede på døren.
Hvordan skal jeg nogensinde glemme det?
Jeg har bare misset så meget tid med min familie.
Min far var rockstjerne i bands og meget talentfuld.
Og han var junkie.
Så der var nogle bump på vejen.
Det forkortede hans liv. Han døde som ung.
De endte med at komme i plejefamilie.
Jeg var tre år gammel,
og jeg stod udenfor og så mine to plejebrødre skate.
Jeg skatede hele tiden for at lære at kickflippe.
-Jeg elsker dette billede. -Hvilket et?
Hvor jeg fylder tre år, og du står ved siden af mig.
-Og hjælper med at puste lys ud? -Ja, og jeg er så lille.
-Se, hvor sød jeg er. -Lille.
Du var sød.
Det ved jeg.
Min mor gjorde sit bedste for at tage sig sammen, og det gjorde hun.
Film, mor!
Jeg filmer, optager, det der.
Min mor fik os med tilbage.
Juster det.
Vi havde næsten intet,
men hun fik mig til at fortsætte med at skate, da det gjorde mig glad.
Den sidder perfekt.
Min mor kørte mig til konkurrencer hver måned.
Sådan var de fleste af mine teenageår.
Så blev jeg sponsoreret.
Dette er alle T-shirtene.
Min mor har samlet alle T-shirts
fra Damn Am og Tampa Am-serien, hver gang vi var der.
Den her fik du til Super Girl. Du sagde: "Den skal jeg aldrig have på."
Det meste af året var vi på et fly.
Det var svært at have ansvaret som manager.
Nogle gange gik det skævt,
og så ringede folk: "Hvorfor havde hun ikke dét eller det på?"
Der kom en del af konflikten nok fra,
for jeg måtte hele tiden sikre:
"Har du klistermærkerne? Har du T-shirten?"
Og jeg ville ikke være den person. Jeg ville ikke være den mor.
Ant og jeg var med den dag og tog billeder af dig.
Jeg havde drømme, jeg ville opnå,
men jeg havde også den økonomiske situation derhjemme.
Min mor trivedes ikke ligefrem.
Hun var skadet og på sygedagpenge og sådan noget.
En stor del af indkomsten kom fra min skateboarding.
Første store voksentur.
I 2008 til Maloof Money Cup vandt jeg 25.000 dollars.
Det levede vi af.
Havde Leo haft et valg som ung, havde de ikke deltaget i konkurrencerne.
Men længe var det ikke muligt
for kvindelige skateboardere ikke at konkurrere.
I mange år tog ingen brands pige-skatere alvorligt.
Så hvis jeg vandt den ene konkurrence om året…
Okay.
…var det den eneste måde at vinde penge.
-Andenpladsen. -Anden!
Det var Leos vej ud.
Leo var villig til at gøre det
for at tjene penge til at overleve og være skateboarder.
Er der flere af dem et sted?
Det er fantastisk at se tilbage på.
Jeg har været gennem mange transformationer.
Har du prøvet det før?
Sådan. Tag fat i mine arme.
-Tramp. -Klar.
-Kom så! -Klar.
-Vil du have en pause? -Tredje gang er lykkens gang.
Sådan. Tredje gang er lykkens gang.
-Tak. -Det var så lidt.
Hvor længe har du skatet?
Jeg følte en manglende inklusion.
Jeg følte, jeg ikke hørte til i skateboarding,
som om der ikke var plads.
Og jeg ved, at andre skatere føler det samme.
Jeg vil lave flere begivenheder som denne og få flere folk med.
Skabe vores egen branche.
En queer skaterbranche.
Hej, alle sammen.
Tak for at komme her, hvor vi… Ja.
Vi laver en hurtig runde. Sig jeres navn,
jeres pronominer, og ét ord, der beskriver,
hvad I tænker om at være her nu.
Jeg hedder Gigi. Mine pronominer er hun og hende, og…
…jazz.
Jeg bruger han og ham privat, men ikke offentligt endnu.
Og jeg er spændt på at lære,
hvordan man underviser i skateboarding,
og jeg er spændt på at dele dette med jer, så tak for at komme.
Jeg følte mig virkelig stærk efter at have sagt det.
Det fik mig til at tænke:
"Måske kan jeg godt tale offentligt om min kønsidentitet,
og hvad jeg har følt hele livet."
Jeg håber, Lee springer ud.
Jeg håber, de fortæller verden, de er trans.
Ved I, hvad det ville gøre for mig personligt?
HAN / HAM
Det har vi brug for.
En, der har en stor platform, som kan sige: "Det er fint."
"Det er helt fint."
Det ville ændre alt.
JUNI 2019
Vil du fortælle om det tøj, du har på?
Det føles bare godt.
Lee havde fundet sig selv i…
Han mærkede en maskulinitet.
Det var stærkt og sejt.
Som om han var klar til at eje det.
Han sagde: "Jeg vil i fotostudiet. Lad os tage en masse portrætbilleder."
Vi tog billeder, og jeg tænkte: "Det er pissefedt."
JEG SKAL NOK VÆRE ARTIG
Det var et øjeblik, hvor han tænkte:
"Jeg er ligeglad nu."
Jeg ville poste det, fordi jeg kunne lide det.
Det var den første billedtekst, jeg kom på.
VIL I IKKE GODT BRUGE MINE KORREKTE PRONOMINER? DET ER DE/DEM - TAK
HAN/HAM ER OGSÅ OKAY
Der er så mange kommentarer.
"MINE PRONOMINER ER IKKE KVINDELIGE"
HVORFOR ER DEN TØS SÅ VRED? HUN BURDE SLAPPE AF
DE ER SKATEBOARDER. DE LAVER ET KICKFLIP. HAN HAR ÆGGESTOKKE.
KØRER HANS MÅNEDLIGE CYKLUS?
DET LYDER SGU RET KVINDELIGT FOR MIG
Jeg vidste, de kommentarer ville komme.
Hvis jeg sagde offentligt, at mine pronominer er han og ham,
ville hele verden sige: "Så kan du ikke skate i de konkurrencer."
OL er i juli.
Det er om otte måneder.
Jeg siger til mig selv: "Det er så tæt på. Jeg kan lige så godt, det er så tæt på."
Jeg har holdt ud så længe, og det er alt, jeg kender.
Måske har jeg fortjent at lytte til mine egne behov.
Jeg prøver slet ikke, for jeg føler ikke, at jeg…
At jeg er god nok.
Hej. Hvordan kan jeg hjælpe?
Hej, jeg vil gerne bestille tid til en konsultation angående topoperation.
Har du dit brev?
Nej. Hvor skal jeg have et brev fra?
Fra din psykolog.
-Okay. -Der godkender din operation.
Har du et foretrukket navn?
Nej, Lacey er fint.
Okay.
Skal de ikke kalde dig Lee?
Hvad er din adresse, så jeg kan registrere dig?
Undskyld. Til mit foretrukne navn, kan du så få dem til at kalde mig Lee?
Bare L-E-E.
Giv mig et øjeblik…
Kan vi lave aftalen?
Men jeg har også en ret travl rejsekalender,
fordi jeg konkurrerer og rejser professionelt med skateboarding,
så jeg håbede, at jeg kunne booke to eller tre aftaler. Bare så…
Det kan jeg ikke. Jeg må gå efter, hvad jeg har.
Baseret på næste…
Siden jeg opdagede, man kunne få topoperationer for syv år siden,
har jeg villet have en.
Men jeg rejser hele tiden til konkurrencer.
Jeg har ikke alle svarene på, hvad jeg prøver at opnå.
Okay. Er det alt?
Jeg tager de skridt, der føles rigtige for mig.
Kys.
Jeg glæder mig.
Jeg elsker, når vi tager afsted sammen og bor på fine hoteller.
Ja.
Og hvor er vi lige nu?
Vi er til Super Crown i Rio.
RIO DE JANEIRO, BRASILIEN
Baker. Kyst til kyst.
Alle dem omkring ham var så glade for, at han skulle til OL.
Hans mor, hans manager, mig, hans fans. Når han lavede interviews,
sagde de: "Skal du til OL?"
Hele karrieren blev OL.
Jeg sagde: "Gør, hvad der gør dig glad,"
men også: "Du skal da til OL! Det er jo vildt. Gør det, hvis du kan."
Norge.
OSLO, NORGE
London.
Vi aner ikke, hvor vi skal hen eller hvornår.
Vi er på eventyr.
Spanien. Portugal.
Så på Dew Tour.
Det er en nem dag for Baker.
Går efter en long nose manual.
Lige bagefter skatede jeg i Minneapolis.
De deltager i X Games for 14. gang.
Så det har bare været uafbrudt i fire måneder.
Ja, det er meget.
Vi er i Mexico City.
Jeg har tænkt på, hvis jeg transitionerede,
og hvad det ville gøre ved mit forhold til Mel.
Usikkerheden ved, hvordan tingene vil ændre sig,
og hvordan vi fortsat vil relatere til hinanden.
Jeg ville altid være støttende,
men det er lidt skræmmende for mig,
og jeg vil ikke sige med sikkerhed, hvad jeg vil føle.
Jeg må bare se, hvad der sker.
Det ville være meget hårdt at skulle slå op.
Det ønsker jeg ikke.
Men jeg vil også gerne være glad og ikke skulle undgå
at få lavet det, jeg har brug for.
Jeg føler, det var på tide, jeg så de skatevideoer i aftes.
Ja. Jeg har længe sagt, at du skulle se dem.
Alexis sagde: "Har du aldrig set Welcome to Hell"?
Det var mit liv. Jeg så den hver dag.
Hvad sagde din mor?
"Videoen er fantastisk. Jeg fældede en lille tåre.
Minderne vælter frem. Jeg elsker Alyssa og dig."
Ad…
Nuttet.
For fanden.
Når vi er tilbage i New York,
har du en måned, før du skal ud igen.
Ti dage.
Ja, det er rigtigt. Det er ikke meget.
Åh gud, og så min anden aftale.
Ja. Det er snart.
Men jeg vil bare spørge til, hvordan arrene kan blive og sådan.
Det vidste jeg ikke, man kunne.
Man kan også vælge størrelse på brystvorten og sådan.
Skørt. Hvilken størrelse vil du have?
Almindelig?
Så det hele ser normalt ud?
Og så sætte datoen.
Dagen efter Tokyo.
Vi skal til premiere på Nike SB-videoen.
En "video part" er en video, hvor hver skater får to-tre,
måske fire minutters optagelser med de bedste klip fra gaden.
Jeg glæder mig. Vi må afsted.
Er du klar?
Man lægger sjælen i de videoer.
De afspejler måden, man skater på. Man vælger sangen.
Alt ved den er et udtryk for, hvem man er.
Hvis en konkurrence er som en prøve,
er dette som ens afhandling.
Det handler om, hvem man er.
At optage en "video part" er som at føde en baby,
men det tager tre år og er en forfærdelig graviditet.
Man bløder for den, brækker knogler og ledbånd.
Man blotter sig fuldstændig, så alle kan se.
Det er vildt.
Hvis man spørger unge i enhver skaterpark,
hvem der vandt OL-kvalifikationen i weekenden…
Ingen ved det.
I sidste ende får man mest respekt
i skaterverdenen for det, man har gjort på video.
En video, jeg identificerede mig med, var Brian Anderson i Welcome to Hell.
Han kommer rullende og skal til at ramme en kant perfekt.
Elissa Steamer i Welcome to Hell.
Som lille så jeg på hende.
"Det ville jeg gerne lære."
At være med i en video, hvor Elissa også er med,
det er bare for sygt.
Hvordan endte jeg her?
Jeg håber, I nyder videoen,
og her er den.
Ja!
Du var for vild!
Jeg elskede din del. Jeg elskede dine sange. De var fede.
Når jeg bare kan skate, især i queer-miljøet,
føler jeg en frihed og forbindelse til mig selv.
-Tak. -Jeg er så stolt af dig.
Alt, hvad du gør, er altid smukt.
-Ja. -Mimi!
Jeg har været så påvirket af sponsorer og af at skulle være salgbar i flere år.
Ja! Tak.
Jeg vil bare gerne fokusere på at skate.
Jeg vil fokusere på videoen
og ikke skulle gå på kompromis for konkurrencer.
Engang var jeg meget ked af det,
deprimeret og fremmedgjort i branchen.
Og i lang tid prøvede jeg at undslippe min skateboard-identitet.
Jeg havde en dårlig smag i munden.
De store sponsoraftaler i skaterverdenen får man hos skofirmaerne.
Adidas, Nike, Vans, alle dem…
De er de eneste, der betaler nok, til at man kan leve af det.
De støtter en til konkurrencer, fly og alt.
Han talte med sponsorer.
Han bad om 500 dollars.
Og de sagde: "Vi har ikke 500 dollars."
Baker har været dominerende i kvinde-skateboarding.
Her har man en af de bedste skatere.
Kvinde, mand, køn er ligegyldigt. Bare en god skater,
der vinder konkurrencer.
Han købte vist bare et par sko, som han vandt konkurrencen i.
Det er kraftedeme skørt.
De var nogle af de bedste i verden, der vandt konkurrencer,
men ingen gad putte dem på et hold eller inkludere dem i noget.
Jeg havde en karriere, og den forsvandt bare.
Jeg studerede og fik job, for jeg tænkte:
"Der er ikke noget til mig."
Da Leo var yngre,
og gik fra langt til kort hår og så sponsorerne falde fra,
var det hårdt.
Skulle det gentage sig nu?
Det var et helt nyt niveau af bekymring.
Hvornår skal vi have den på? Derude?
-Ved annonceringen. -Har de kun lavet X-large?
Hvad tager drengene?
Det kan du ikke have på.
Hvad er det?
-Kan du få Lee til at bære den bare i dag? -Ja, det kan jeg godt.
Det ville være godt.
Tilbage på holdet har vi den erfarne Lee Baker.
OL handler grundlæggende om, hvem der er konge og dronning af en sport.
Og ved at deltage i OL spiller vi med i det binære med:
"Der er kun kvinder og mænd,"
selvom vi ved, der er et helt spektrum af køn,
og der er mange skateboardere, der ikke identificerer sig som mand eller kvinde,
og de ønsker også at skate og deltage på eliteniveau.
Men de tvinges til at vælge et køn for at skate.
Til konkurrencer bliver jeg frataget alt, der gør mig til den, jeg er.
Jeg forsvinder i det, alle andre forventer af mig.
Der er mange faktorer. Mine sponsorer.
Det bedste for min karriere. Alle andres mening.
"Men OL er så fedt."
"Det er første gang i skateboardings historie."
Det er stemmer, der kører uafbrudt.
"OL, OL, OL."
Du har ringet til Housing Works Health Services Department.
Hvis dette er en nødsituation, så ring straks til alarmcentralen.
Ellers vil nogen snart tale med dig. Tak.
"Hvor mange forpulede år skal jeg udsætte det her?"
Ikke?
Hvor længe skal jeg gøre det her, før jeg…
Hvem ved, måske for evigt.
Alle siger: "Det er OL. Det er kun ét år."
Venter jeg et år mere, er der måske ikke mere Leo.
Man kan ikke undslippe dysforien.
Det kribler på min hud.
Lige nu, bare ved at tale om det.
Besøg hos læger og andet lort
for at få brevanbefalinger til min topoperation,
og den proces…
En læge sagde nej til at skrive brevet,
og det knuste mig fuldstændig. "Kom nu, jeg beder dig.
Giv mig nu bare det brev."
Uret tikker.
Hvordan kan jeg hjælpe?
Hej. Jeg ringer, fordi der står,
at Housing Works er med i min forsikring.
Jeg må kontakte andre ansatte.
Det kan tage lidt tid, for vi har mange telefonnumre,
og vi skal gennem listen for at få nogen til at tage den.
-Så giv mig et øjeblik. -Okay.
Gid jeg ikke sad og gjorde det her.
Så tænker jeg: "Nej, jeg skal skate,
jeg skal være der for min mor, for miljøet og alt muligt."
Men nogle gange har jeg fandeme bare lyst til at dø, så…
Bare slut.
Der kommer aldrig et sværere valg end dette.
Jeg kan ikke få mig selv til at sige: "Jeg er færdig."
Jeg er bare nødt til det.
Beslutningen om ikke at konkurrere mere
og ikke deltage i OL er vildt følelsesladet.
Betyder det så, at du trækker dig?
I aften skal otte af verdens bedste kvindelige skateboardere
ud på en rejse til OL 2020 i Tokyo i Japan.
Giv en hånd for Lacey Baker!
Jeg er altid så glad, når jeg skater.
Hver gang.
Det føles så godt.
Men så kommer jeg til dette sted og har det ikke godt.
STOP MED AT KONKURRERE MED KVINDER!
Et sår i mig bliver hele tiden åbnet,
hver gang de siger: "Okay, damer!" Eller: "Dette er kvindernes semifinale!"
VIL DU SKATE MOD PIGER ELLER DRENGE?
DU ER PIGE, DET ER VIDENSKAB
Det prikker til en del af mig, der bare ikke gider mere.
Jeg prøver bare at leve mit liv uden for mit hoved.
Når jeg tager i skaterparken, kalder den ene halvdel mig Lacey,
mens den anden kalder mig Lee,
og jeg vil bare gerne skate, men jeg kan ikke fokusere…
Der er for meget larm i mit hoved.
Hvem fanden jeg skal være i det øjeblik?
JANUAR 2020
KUNSTNER / PRO-SKATER
-Hvad så? Hej, Lee. -Åh gud.
Jeg vil vise dig mine flips.
Var det for længe?
-Hvad? -Okay.
Du er så dum. Hold mund.
"Var det grind for langt?"
Jeg elsker dit grin.
Hvad synes du om tøjet? Vær ærlig.
Tøjet er sygt fedt.
For min binder… Man kan se, jeg har bryster.
Nej, det ligner bare, at du træner. Hvad mener du?
Jeg ved det ikke. Det er min dysfori.
Du ser godt ud.
Tænk ikke på det.
Mine klip er helt modsatte. "Kan man ikke godt se, jeg har bryster?"
-Det var fandeme sygt. -Cher.
-Ja? -Jeg har droppet OL.
Jeg er så glad for, at du gjorde det.
-Også jeg. -Ja.
Du kunne være ude og skate…
Jeg var ved toppen af et rør i min runde, da de sagde: "Lacey Baker."
Da jeg fløj hjem, tænkte jeg…
"Jeg kan kraftedeme ikke mere."
Jeg vil gøre det her med jer.
Ja, sgu…
Vi er streetskatere. Sådan er det.
-Ja. -Ja.
Vi skater på gaden. Ikke flere konkurrencer.
Vi laver videoklip.
Jeg har sendt e-mailen.
"Jeg trækker mig fra det kvindelige OL-hold,"
og så var jeg ligesom…
Jeg følte bare frihed. Jeg tænkte: "Ren tavle."
Jeg forstår, hvorfor folk synes, det er skørt.
Det er historisk, og jeg kunne nemt, så hvorfor ikke gøre det?
Jeg kunne have sat mig selv på hold
i et år mere, og så fire år mere,
og så fire år til, til alle olympiske lege, til jeg døde.
Eller jeg kunne sige: "Nu er det slut."
Hvad er vildere end at deltage i OL?
At sige: "Hul i OL."
Jeg føler, jeg har aftjent min værnepligt.
Og nu skal jeg gøre, hvad jeg vil.
Jeg har været Lacey Baker alt for hamrende længe.
Jeg er færdig med det forpulede, splittede liv.
Alle ved, hvor stort det ville være, hvis han havde skatet i OL,
men at han sagde: "Hul i det, jeg gør min egen ting,"
er det mest punkrockede, man kan gøre.
Jeg vil gøre noget andet, jeg aldrig har gjort før,
og håbe på det bedste, for jeg ved ikke, hvad der sker.
Jeg ved det ikke.
Jeg tænker: "For fanden! Vil jeg miste alt?"
MARTS 2020
Hurtig udvikling i krisen med coronavirus i USA
og i hele verden.
Antallet af sager er røget i vejret i dag.
Firs millioner amerikanere bliver bedt om at blive hjemme.
I New York er der også erklæret undtagelsestilstand.
-Det behøves ikke. -Der er nok plads her.
Vi har pakket hele vores liv, og vi er på vej nordpå.
Vi vil ikke ende med at sidde fast indenfor på ubestemt tid.
I dag hørte vi, at 2020-legene bliver skubbet til næste år
grundet coronavirus.
VASK HÆNDER MED SÆBE DÆK DIT ANSIGT I OFFENTLIGHEDEN
Leo sagde: "Lad os se på disse hvalpe."
Og jeg sagde: "Okay, vi kan kigge,
men vi skal ikke have en hvalp lige nu. Vi kigger bare."
Og så sagde vi: "Åh gud! Vi skal have en hvalp!"
Vi er helt modsatte på alle mulige måder.
Hyggeligt liv, synes du ikke?
Hvilket ofte kom frem under COVID.
Ikke dårligt.
Lad os give Carlos en gulerod. Det er det, vi kan se frem til disse dage.
Leo er en total hjemmehygger.
God hund.
Jeg er det modsatte.
Jeg vil rejse hele tiden. Jeg vil være social hele tiden.
Ja.
Man kan ikke planlægge sig ud af noget,
for ingen ved, hvad der vil ske.
Men for Leo kom karantænen perfekt for ham og hans transition.
Han sagde: "Jeg vil ikke distraheres af støj i livet.
Jeg vil fokusere på min krop og være opmærksom på den."
Der åbnede sig en helt ny verden til udforskning.
Det er nemmere at være alene.
Man kan mærke, hvad man føler, og være sig selv.
Jeg er så overvældet.
Jeg tænker på,
at det ikke længere behøver at gøre ondt.
Det er
det største, der nogensinde er sket mig.
Og så tænker jeg…
…at jeg elsker dig og ikke vil have, at du går.
Men jeg ville forstå,
men jeg er også…
Det er meget. Det er mange ting.
Ja.
-Jeg vil ikke væk. -Du må ikke gå.
SPØRGSMÅL EFTER OPERATIONEN AFTENEN FØR DIN OPERATION
Måske tager jeg bare dem her med. Hej.
Jeg er klar.
Fysisk klar. Psykisk ikke så meget?
-Psykisk? Jo, sgu. -Okay, godt.
Psykisk tænker jeg: "Få mig derhen nu."
-Det er nu. -Af med patterne.
-"Operation af med patterne."
Åh gud.
KIRURGISK KLINIK
Åh gud.
Okay. Vi ses.
-Held og lykke. -Tak.
Vi ses om lidt.
Jeg er her, når du kommer ud.
Okay.
-Jeg elsker dig. -Elsker dig!
PATIENTUDSKRIVNING
-Okay, farvel, Leo! Hav det godt. -Tak.
Held og lykke. Farvel.
Er det okay med forsædet?
Jeg vil gerne sidde foran. Men ikke med sikkerhedsselen.
Skal vi skate?
Jeg vil aldrig gå med T-shirt igen.
Vi skal høre noget Gaga lige nu.
Det ser flot ud. Vil du se? Kig i spejlet.
EN UGE SENERE
Åh gud.
Hvordan har du det?
Bedre end nogensinde i mit liv.
-Virkelig? -Ja.
Vi bestiller vores Glue Boards nu.
-Vi vil lave en rød… -Er det logoet?
I lav opløsning?
Se, om du kan lave bogstaverne rundt om kanten.
-God idé. -Det ville være fedt.
Som barn var jeg altid draget af visse skaterfirmaer.
De er alle folk, der gør, hvad de har lyst til.
Er du klar?
Klar.
-Undskyld. -Det var jeg ikke klar til.
Det elsker jeg.
Hver gang vi ryger i videoen.
Glue Skateboards. Et firma, jeg starter med mine venner Stephen og Cher,
der hylder queer-skateboarding.
LIM
For mig føles det bare som et sygt fedt firma.
Vi har lavet det firma, vi gerne vil skate for.
Afsted.
Måske havde jeg ikke været her i dag, hvis ikke jeg havde set Baker.
Måske tænkte jeg: "Jeg er også en pige, der skater."
Da Lee sprang ud,
indså jeg:
"Vores yndlings skateboarder er også trans. Det er sindssygt."
Lige under den?
-Jeg bør tage plastikken af. -Ja.
Ja.
-Sygt fedt. -Ja.
Bedre baggrund.
Hvad så, mor?
-Hej, Leo. -Leos mor!
Hej.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker også dig, mor.
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. -Nej, det er længe siden.
-Åh gud. -De efterlod den her.
-Ja. -Det er jo en Leo-helligdom.
Da du var med i Battle of the Berrics,
vidste jeg, det var din sidste konkurrence,
uden at du havde sagt noget.
"Det er sidste gang, jeg ser det navn i neonlys.
Det er sidste gang, jeg ser det navn på en T-shirt."
Bare…
Han er så pisse modig,
for han har gjort det her for at være tro mod sig selv.
Jeg tænker på børn, der aldrig får mulighed
for at sige til deres forælder:
"Mor, jeg er homoseksuel."
"Ved du hvad, mor? Jeg er trans."
Hvor det bare er okay.
Det var skræmmende at springe ud hos Nike.
Men jeg sagde bare: "Sådan er det."
Manner.
Og de sagde bare: "Okay. Vi gør det fandeme."
Det er surrealistisk at se det.
Jeg vidste faktisk ikke, at der ville være enorme reklametavler.
De dukkede bare op.
Vi skal bare indfange nogle ansigtspositioner.
Den neutrale og så lukkede øjnene.
Glæde, afsky og så videre.
-Okay. -Sådan der.
At have Leo med i vores spil inspirerede folk til at finde ud af,
hvem de er.
Det gav dem en følelse af bekræftelse.
Det er kraftedeme for vildt.
Jeg har spillet det spil og tænkt,
jeg ville være pro-skater, når jeg blev stor.
Så blev jeg pro-skater og er med i spillet.
Jeg har lært meget gennem de mange år med kamp.
Det hårde arbejde betalte sig i sidste ende.
Folk sagde: "Du skater stadig for fedt."
Og så begyndte folk at sige: "Det vil vi godt investere i."
NIKE-REKLAME
Og nu er vejen banet for så mange nye muligheder,
som jeg ikke havde i det liv, jeg levede før.
Det er førstepladsen.
At sidde der og se OL
og føle mig så pisse lettet over ikke at være der.
Jeg ved, hvad der er bedst for mig, og det har jeg måske vist hele tiden.
Selv da jeg var meget ung.
MERCEDES-REKLAME
MILEY CYRUS-MUSIKVIDEO
Leo har været god
til at være synlig for mange mennesker.
Det er ægte repræsentation.
Når folk føler, de kan være sig selv.
Jeg får en professional sko fra Nike.
-Altså… -Min egen model.
Jeg ved det.
Åh gud. Leo.
Hallo?
Hej.
-Hej. -Hej, lille hvalp.
-Vi har brug for klistermærker. -Lad os hente dem.
Jeg synes kun, vi skal have Glue-klistermærker…
Helt sikkert.
Måden, jeg længe havde det med mig selv, før jeg blev sponsoreret…
Det ser fedt ud.
…er jeg først nu ved at finde tilbage til igen.
Der er ikke mere…
…facade.
Skating er nu en milliardindustri,
og man kan tælle på to hænder, hvor mange professionelle,
der er homoseksuelle, queer, trans eller bare kvinder.
-Det er skørt. -Man kan alle navnene.
Episk Glue-fest.
Den begynder snart.
Åh gud.
-Okay, kickflip. -Okay.
Den med det første kickflip får et board,
men det skal gøres på 30 sekunder.
GLUE SKATEBOARD-UDDELINGSFEST
Okay, vi har en vinder.
Jeg ser virkelig op til Leo.
I forhold til friheden til at gøre, hvad man vil,
og til at være den, man er.
Ikke være bange for at være sig selv.
De gør alt. De gør alt, hvad de burde gøre.
Lees eftermæle vil tilføre en nødvendig autenticitet til skateboarding.
Okay, det er godt. Lige der.
Vend dig om.
At Lee blev så populær og berømt har forandret alt.
Jeg ved, hvordan det er
ikke at have nogen at se op til.
Men der er transpersoner overalt,
hvilket jeg ville ønske, jeg havde vidst som barn.
Alt helt indtil nu har været én version af det at være trans,
men der er så mange andre versioner.
Jeg har ikke alle svarene.
Jeg har kun mine svar, som jeg har fundet indtil nu.
Det er bare vigtigt, at man husker at passe på sig selv.
Og alle udgaver af en selv er vigtige.
Jeg er for fanden bare en person…
…der tilfældigvis er trans.
At eksistere burde være nok.
I sidste ende er jeg for fanden bare skater,
så jeg vil bare skate
og nyde det.
Fordi livet er så kort, så jeg vil ikke spilde mere tid.
Tekster af: Jesper Sodemann