Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Rahat!
‎Skateboardul m-a ajutat să trec ‎peste toate greutățile din viață.
‎Lumea mă întreabă dacă-s Lacey Baker. ‎Le zic: „Da.”
‎E incredibil‎.
‎Nici nu mă pot uita la filmări cu mine ‎de când aveam 13 până la 18 ani.
‎Lacey Baker a fost o persoană
‎care a fost inventată ‎de persoanele din jurul meu.
‎A trebuit să devin persoana aceea.
‎Toate visurile mele depindeau de ea.
‎Cum să nu alegi așa ceva?
‎UN DOCUMENTAR NETFLIX
‎Domină skateboardul feminin ‎de foarte mult timp.
‎Nimeni nu face trickurile lui Baker.
‎Prima medalie de aur a lui Lacey Baker.
‎Șapte medalii la X Games.
‎Campioană Super Crown în 2016 și 2017.
‎O legendă a skateboardului feminin.
‎PARCUL DE SKATING SUBSTANCE
‎Crezi că poți face un drop aici,
‎apoi două kickflipuri până acolo?
‎Doamne! Accept provocarea.
‎Ai încercat așa ceva pe rampă,
‎să faci un drop-in și un trick pe plat?
‎- Nu. ‎- Te rupi, garantat.
‎Bine.
‎Skateboardul a devenit o obsesie ‎când am încercat să fac un kickflip.
‎Ce facem?
‎Când mi-a ieșit, mi-a explodat mintea.
‎A fost un sentiment colosal.
‎Încă îl am când învăț un trick nou. ‎Nu îl pierd niciodată.
‎Mi-a ieșit un front crook!
‎Dumnezeule!
‎Ultima dată l-am încercat la 16 ani, ‎la parcul Wesco.
‎Am picat pe spate și am zis ‎că nu o să-l mai încerc în viața mea.
‎- Ia uite! ‎- Da.
‎- S-a zgâriat acolo? ‎- Da.
‎Skateboardul iese la rampă în Tokyo.
‎Așa e, skateboardul va fi prezent ‎la Jocurile Olimpice.
‎E un jalon important pentru un sport
‎care era departe de mainstream ‎acum 25 de ani.
‎ANUNȚUL ECHIPEI OLIMPICE SUA
‎- Cum merge? ‎- Bine. Mă bucur să te văd.
‎- Ce mai faci? ‎- Bine, dar tu?
‎- Toate bune? ‎- Ce mai faci?
‎Astăzi vom anunța ‎compoziția echipei naționale a SUA.
‎Acești skateri, ‎prin devotamentul și pasiunea lor,
‎și-au câștigat ocazia de a merge ‎la Jocurile Olimpice de la Tokyo în 2020.
‎Skateboardul e în premieră la Olimpiadă, ‎deci vreau să fiu acolo.
‎E incredibil ‎cât de departe a ajuns sportul.
‎Nu pot să cred că avem șansa asta.
‎Alexis Sablone.
‎E competiția supremă, o onoare.
‎Da, cred că aș regreta toată viața
‎dacă n-aș face totul să ajung acolo.
‎Dar e ciudat. ‎Nu știm cum se va schimba skateboardul.
‎Următoarea este Lacey Baker.
‎Încă o veterană a competițiilor feminine.
‎E un eveniment istoric.
‎Lacey face spectacol de ani de zile.
‎Trebuie să te califici,
‎deci concurența va fi mare.
‎Am emoții.
‎Felicitări!
‎Super! Mersi!
‎O să te urmărim.
‎Aceasta este echipa națională ‎de skateboard feminin din SUA în 2019.
‎Mulțumesc!
‎Am văzut talentul lui Leo de la început.
‎Demonstra o conștiinciozitate ‎atipică pentru vârsta lui.
‎Lee e printre marile talente ‎din lumea skateboardului.
‎Face trickuri riscante ‎care, pentru cei mai mulți…
‎Nimeni nu le poate face la concursuri.
‎Execută trickurile cu precizie
‎și are o tehnică impresionantă.
‎Leagă trickuri dificile, ‎de exemplu un flip mare
‎urmat de un trick manual foarte dificil.
‎Are un stil aparte,
‎care necesită muncă asiduă.
‎Leo exersează foarte mult.
‎Când îl văd încercând un trick două ore, ‎mă motivează și pe mine.
‎Îți trebuie un psihic și o tehnică bună.
‎Trebuie să fii una cu placa
‎ca s-o întorci, s-o prinzi, ‎să aterizezi manual și să-i dai flip iar.
‎E nevoie de tărie mentală, ‎care îl caracterizează pe Lee.
‎Abia așteptăm să vedem ‎cum vor continua să evolueze.
‎- Te iubesc. ‎- La fel, mamă.
‎- Urmează băieții. ‎- Asta e pentru tine.
‎DONNA BAKER ‎MAMA LUI LEO
‎- Super! Încă una pentru mine! ‎- Un trofeu pentru mama.
‎Ar fi deosebit ca cineva ca mine,
‎o persoană queer, ‎să aibă vizibilitate pe o scenă globală.
‎Însă, fiind transgen,
‎mă simt nelalocul meu în mediul acela.
‎Bună!
‎Știi la ce mă gândeam?
‎Să aduc un birou aici ‎și să fac spațiul o sufragerie.
‎Nesfârșitul proiect de amenajare!
‎E bine să faci modificări, fiindcă…
‎E important ‎să fii cu cineva care te înțelege.
‎Mel e o persoană foarte caldă, ‎iubitoare și încurajatoare.
‎O să-ți aruncăm biroul.
‎Biroul meu e un amplificator ‎cu o placă de lemn.
‎- Nu poate fi numit „birou”. ‎- Bine.
‎Nu știam nimic despre skateboard ‎până să-l cunosc pe Lee.
‎Dar ne distrăm copios împreună.
‎Ne-am înțeles perfect din prima.
‎- Așa. ‎- Crezi că vii?
‎Da. Lee va fi acolo.
‎Cred că o să aterizez în prima zi a lunii.
‎Trebuie să fac un film.
‎Apoi am concursul în weekend.
‎Vii pe 26…
‎În domeniu, sunt cunoscut ca Lacey Baker.
‎Dar prefer ca prietenii și familia ‎să-mi spună „Leo”.
‎Puțini știu asta, ‎mai ales din domeniul meu, fiindcă…
‎Nu știu de ce.
‎Trec prin acest proces de descoperire…
‎Nu știu, la dracu'! ‎Industria asta e uriașă.
‎E riscant să se afle. Nu știu.
‎L-am întrebat ce pronume preferă ‎de la bun început.
‎Mi-a răspuns agitat: „Ea, ei.”
‎Nimeni nu-l mai întrebase.
‎Prefer să evit întrebările.
‎Dar a doua zi i-am spus: „De fapt…”
‎Mi-a spus: „Sunt queer, înțeleg.”
‎Să am un mediu ‎în care pot explora lucrurile astea
‎alături de cineva care mă înțelege…
‎Asta mi-a oferit o libertate totală.
‎Într-o seară, mi s-a deschis ‎și mi-a spus tot ce are pe suflet.
‎Mi-a spus că e trans și că știe de mult, ‎dar și-a ascuns sentimentele.
‎Cariera îl împiedică să se declare.
‎Trebuie să aleagă ‎între a fi cine e cu adevărat
‎și cariera pentru care a muncit atât.
‎Simțeam că am personalitate dublă.
‎Știu în ce mediu trebuie să fiu Lacey ‎și unde pot fi eu însumi.
‎Ți-e teamă de reacția publicului?
‎Zâmbiți, domnișoarelor!
‎Scuze!
‎Acolo.
‎Frumos. Arată-mi logoul Nike!
‎Un pic, pentru echipă.
‎Poza oficială pentru echipă.
‎Așa. Arată-le!
‎Lee mi-e prieten de ani de zile,
‎dar e cunoscut și respectat ca altcineva ‎pe plan internațional.
‎E derutant să-i spun „el”.
‎Nu vreau să-și piardă beneficiile
‎de pe urma reputației dobândite cu greu.
‎Întoarce-te!
‎- Marfă! ‎- Așa, fetelor!
‎Da, fetelor!
‎Așa!
‎Nu-mi pot imagina cum se simte Lee.
‎Și mie mi se pare ciudat ‎să aud: „Fetelor!”
‎E ca nuca-n perete.
‎Te simți pus la cutie.
‎„Sunteți femei.” Nu, suntem skateri.
‎Hai cu flerul!
‎Nu vreau!
‎AZ, o poți face să zâmbească? ‎Poate cineva?
‎- Haide, zâmbește! ‎- Da!
‎Lumea se concentrează pe Olimpiadă.
‎E departe de originile skateboardului.
‎Mai încet!
‎Când am început, în anii '90,
‎dacă spuneai cuiva ‎că va deveni sport olimpic,
‎ți-ar fi râs în față.
‎Nu ne spuneam „sportivi”. ‎Skateboardul e contra tipicului sportiv.
‎E pentru toată lumea. ‎Nu contează doar cum arată la TV.
‎Ne dădeam cu placa fiindcă ne plăcea.
‎Nu ca să câștigăm competiții.
‎Îmi dă clasă o puștoaică de 15 ani.
‎Perioada aceea, când eram tineri ‎și nu existau bani în domeniu
‎și ne dădeam cu placa de distracție, ‎a fost magică.
‎- Cum vi se pare? ‎- Minunat!
‎- E binișor? ‎- Foarte bine! Sunt experte.
‎Credeam că doar băieții fac asta. ‎Nu am mai văzut fete până acum.
‎Asta e! Eram skateri mici.
‎- Ce faci? ‎ - Ascultă!
‎LETICIA BUFONI ‎PROFESIONISTĂ
‎E haios. Nu vorbeam engleză.
‎Nu puteam comunica
‎decât dându-ne pumni reciproc.
‎Așa ne-am împrietenit.
‎- Ce faci, Vanessa? ‎- Aceleași rahaturi.
‎Generația noastră era preocupată ‎doar să învețe trickuri.
‎VANESSA TORRES ‎PROFESIONISTĂ
‎Da!
‎Acum există un obiectiv.
‎Pentru Jocurile Olimpice, acesta e aurul.
‎Dăm note cu două zecimale, ‎sau de la 1 la 10?
‎Pentru proba de parc, de la 0 la 100, ‎deci două zecimale.
‎- Pentru street, o zecimală. ‎- Până la 10.
‎E beton. Totul devine clar ‎pentru fiecare categorie de skater.
‎Știți cum se numără trickurile?
‎- Dacă ești în tranziție, se pune. ‎- Da.
‎Dacă n-ai atins tail-ul la street, ‎nu se pune.
‎Jocurile Olimpice sunt o limbă
‎pe care skaterii nu o înțeleg încă.
‎Asta ne îngreunează treaba.
‎Poți avea un trick foarte tehnic…
‎apoi un salt uriaș cu flip.
‎Știți ce zic? Cum le compari?
‎Trebuie să forțezi limitele ‎a ceea ce este posibil.
‎Vă mulțumesc pentru prezență. ‎Sunt mândru de direcția actuală
‎înainte de Tokyo 2020.
‎În esență, ‎skateboardul este atât de dificil,
‎încât oricine poate face asta ‎câștigă respect.
‎Poți da un coș la baschet azi dacă vrei.
‎Îți promit ‎că nu poți face ollie într-o zi.
‎Merită medalii olimpice.
‎Nu suport să aud ‎că avem noroc să fim acceptați.
‎Ba voi sunteți norocoși să ne aveți!
‎Precis, combinații bune ‎și a parcurs tot traseul.
‎A făcut flipuri și s-a dat pe balustrade. ‎Tot ce trebuie.
‎- Cum e? ‎- Bine.
‎Miza e mai mare ca niciodată.
‎Da!
‎Concurența, la fel.
‎Până la urmă, cele mai bune note ‎îți asigură locul în echipă.
‎Da! Așa, frate!
‎Nu-mi permit în perioada asta
‎să-mi fac operații ‎și să nu mă pot da cu placa.
‎Li se cere să facă ceva în premieră.
‎Înainte, aveam concursuri ‎la diferite intervale de timp.
‎Erau vreo trei sau patru pe an.
‎Acum, avem un program fix, ‎cu întreceri succesive.
‎Iar între ele,
‎trebuie să faci exerciții și fizioterapie, ‎să muncești încontinuu.
‎Adaptarea e dificilă, ‎mai ales pentru veterani.
‎Ca să rezist ‎în programul competițional de anul ăsta,
‎va trebui să-mi dedic toată energia ‎rezistenței fizice,
‎sănătății mintale și abilităților tehnice.
‎Aș avea multe de câștigat ‎dacă aș ajunge la Jocurile Olimpice
‎și am posibilitatea să particip.
‎- Da! ‎- Așa!
‎- Și-a folosit tot timpul. ‎- Colosal!
‎Lee e un pionier.
‎Și-a câștigat locul.
‎Puțini oameni muncesc ‎la fel de mult ca Lee.
‎Mi-ar plăcea…
‎să ajungă acolo, fiindcă are capacitatea.
‎Întrebarea e dacă își dorește sau nu.
‎METROU
‎Mi-a picat fisa foarte târziu.
‎E surprinzător, ținând cont ‎că mă uit în urmă și mereu a fost așa.
‎Când eram mai mic, ‎îmi ziceam că sunt băiat. Știam.
‎Apoi m-am pierdut ‎în neantul capitalismului.
‎Lee a fost vedeta skateboardului feminin.
‎Era mereu catalogat ca femeie.
‎I-au creat imaginea asta.
‎Lacey Baker, cu părul lung și blond. ‎Asta era imaginea mea.
‎De parcă eram un brand.
‎Dar nu mi-am dorit asta.
‎Îmi amintesc conversațiile adulților ‎din diferite ședințe.
‎Ziceau până și de nume ‎că „Lacey Baker” e ușor de vândut.
‎Shark flip!
‎„Ești în echipa feminină. ‎Porți haine de damă.”
‎Mă forțau să fiu feminin,
‎și atunci am început să mă simt incomod.
‎Toate companiile îi cereau asta.
‎„Îmbracă-te așa și fii în felul ăsta! ‎Ești skater, dar să nu arăți prea ciudat!”
‎Ce n-aș da să aud pe cineva zicând: ‎„Uite cum vrem să fii ca fată!”
‎Oamenii mă vedeau ca vandabil.
‎Purtam haine de femeie ca să vând marfă.
‎Îmi spuneau: „Schimbă doar asta.”
‎Iar eu credeam că pot avea succes ‎dacă schimb acel lucru.
‎Asta îmi permitea să mă dau cu placa.
‎Eram tânăr. Cum să-mi dau seama?
‎- Ce faci? ‎- Îmi pun șosetele.
‎O să-ți fur un tricou.
‎Dă-i bătaie!
‎- Poate ăsta. ‎- E murdar, dar poți să-l iei.
‎Când e acasă, ‎se simte acceptat în comunitatea queer
‎și poate fi cum își dorește.
‎Apoi, la serviciu,
‎când face filmări ‎sau participă la un concurs,
‎se pune accentul pe faptul ‎că e o femeie skater.
‎Când profesia ta se axează pe gen,
‎iar tu nu aparții acelui gen, ‎poți s-o iei razna.
‎Zice: „Am muncit toată viața ‎să îmi pot câștiga traiul din asta
‎și nu pot da cu piciorul la toate ‎ca să mă declar transgen.
‎Când îl văd trecând prin asta…
‎Nu îl pot ajuta cu nimic și asta doare.
‎În perioada asta, mă descopăr pe mine.
‎Încerc să-mi accept corpul.
‎Am 27 de ani și mi-a luat mult ‎să ajung în punctul acesta,
‎dar încă sunt la început.
‎Dacă eram altcineva, ‎făceam tranziția, mă mutam în alt oraș
‎și-mi vedeam de viață.
‎Dar, în poziția mea, ‎trebuie să discut deschis cu publicul,
‎deși nu vreau deloc.
‎Ăsta e liceul meu.
‎Când aveam zile scurte, ‎ne dădeam cu placa aici.
‎E un teren plat acolo.
‎Ne duceam după ore.
‎Pentru skaterii adolescenți, ‎rampele de încărcare sunt baza.
‎Făceam flipuri.
‎Încercam să vedem ‎de cât de sus puteam sări.
‎Acum: „Cât de jos mă pot da?”
‎Fix așa!
‎Bună! Salut, mamă!
‎Salut, mami!
‎DONNA BAKER ‎MAMA LUI LEO
‎- Miroase ca acasă. ‎- Ce mai faci?
‎- Salut, mami! Ce mai faci? ‎ - Bine, și tu?
‎Te iubesc enorm.
‎Mă bucur să te văd.
‎Arată super, mami.
‎Ce de chestii!
‎Doamne!
‎- Nu pot să cred! Uite de când ne știm! ‎- Doamne!
‎- Copilele. ‎- Ce poster!
‎A fost primul pe care ai apărut.
‎„Kickflipuri și crochete de pește.” ‎Cum adică?
‎Aceștia sunt pantofii ‎pe care îi purta Lacey
‎când s-a calificat în semifinale ‎la Tampa Am în 2008.
‎- Sunt marfă! ‎- Mamă…
‎Când aud oameni care-i spun „Lee”,
‎mă întreb de ce nu pot și eu, ‎fiindcă îmi doresc foarte tare.
‎- Evan. ‎- Vreau asta!
‎Știu că Lacey e băiat.
‎El e băiat!
‎O să reușesc. Sută la sută!
‎Mamă, cine a făcut ăsta?
‎- Habar n-am. ‎- E complex.
‎Cineva a făcut un carnet meseriaș.
‎Uite ce scrie pe spate! ‎„Prințesa skateboardului!”
‎- Îmi schimb numele pe Instagram. ‎- Da.
‎NORTHVIEW VIKINGS
‎CEREMONIA DE INCLUDERE ‎ÎN GALERIA CELEBRITĂȚILOR
‎NORTHVIEW HIGH ‎LICEUL LUI LEO
‎Bun-venit la ceremonia de includere ‎în Galeria Celebrităților!
‎Prima persoană inclusă astăzi ‎este un model pentru toți.
‎Este membră a echipei naționale ‎de skateboard pentru Olimpiada din 2020.
‎Realizările ei sunt uluitoare.
‎Bună ziua!
‎- Mulțumesc! Ce mai faceți? ‎- Bine.
‎- Mă bucur să vă văd. ‎- Felicitări!
‎Mulțumesc!
‎Avem noroc. ‎Nu avem multe fete excepționale.
‎Dar voi două, tu și Tatiana…
‎- Da… ‎- Da.
‎Avem două sportive de renume mondial.
‎- Mersi! ‎- Distracție plăcută la Olimpiadă!
‎Ce incomod!
‎Îmi ziceam: „Da…”
‎E jenant să fiu numită femeie.
‎E ciudat. Ce crezi că e în asta?
‎- Ce mă bucur să vă văd! ‎- La fel.
‎Uită-te la tine!
‎Frățioare! Ce nebunie!
‎Uite ce simpatic erai!
‎Încă ești, dar aici erai mai simpatic.
‎Magazinul n-ar face doi bani ‎dacă nu ar fi skaterii.
‎Puștii își petrec timpul aici,
‎fiindcă nu prea ai multe de făcut pe aici ‎și e greu să te ferești de belele.
‎- Așa e. ‎- Locul ăsta le oferă o casă.
‎Skaterii adesea au familii destrămate.
‎Asta devine familia noastră.
‎Da. Așa e.
‎Facem ce putem.
‎Asta e chestia cu skateboardul.
‎Ne puteam da cu placa ‎ca să uităm de problemele de acasă.
‎Comunitatea de skateri din Covina ‎mi-a salvat viața.
‎Am avut perioade grozave, ‎dar și unele oribile.
‎Am îndurat multe pe parcurs.
‎Spun că am ieșit din anii '80 ‎cu trei copii și dependență de amfetamine.
‎Ai mei s-au cunoscut la dezintoxicare. ‎Acolo m-au conceput.
‎Am născut-o pe Lacey sub tratament.
‎M-am întors acasă, ‎dar am recidivat rapid.
‎Mai târziu, ‎sora mea mi-a trântit ușa în nas
‎și mi-a spus că nu pot păstra copiii.
‎O auzeam pe Lacey plângând după mine.
‎Țipa: „Mami!” Și bătea în ușă.
‎N-o să pot uita niciodată.
‎Simt că am ratat mult timp ‎în care puteam fi cu familia.
‎Tata era un rocker talentat.
‎Dar și dependent de droguri.
‎A dus-o greu.
‎Asta i-a scurtat viața. A murit tânăr.
‎A trebuit să-i dau spre adopție.
‎Când aveam vreo trei ani,
‎mă uitam la frații mei vitregi ‎dându-se cu placa.
‎Încercam și eu să învăț kickflipuri.
‎- Îmi place poza asta. ‎- Care?
‎E ziua mea de trei ani și ești cu mine.
‎- Când te ajut să sufli în lumânări? ‎- Sunt micuț.
‎- Ce simpatic! ‎- O bombonică.
‎Chiar erai simpatică. Așa e.
‎Mama a încercat din răsputeri ‎să se pună pe picioare și a reușit.
‎- Filmează, mamă! ‎- Asta fac, cred.
‎Mama ne-a recuperat. Eram acasă.
‎Focalizează!
‎Eram săraci, dar m-a ajutat cu skatingul, ‎fiindcă asta mă făcea fericit.
‎Face primul trick.
‎Mama mă ducea la competiții lunar.
‎Așa mi-am petrecut adolescența.
‎Apoi am găsit sponsori.
‎- Ia te uită! ‎- Astea-s tricourile.
‎Mama a strâns tricourile ‎de la seriile Damn Am și Tampa Am.
‎Ai câștigat ăsta la Super Girl și ai zis: ‎„N-o să port ăsta în veci!”
‎Eram în avioane nouă luni pe an.
‎Uneori mă apăsa ‎responsabilitatea de a-i fi manager.
‎Când nu mergea ceva bine în weekend, ‎mă trezeam cu un apel:
‎„De ce nu purta asta sau aia?”
‎Așa s-au născut tensiunile,
‎fiindcă eram mereu atentă
‎să poarte abțibildurile ‎și tricourile corecte.
‎Și nu voiam să fiu persoana aia.
‎Sau mama aia.
‎Am fost cu Ant atunci. Vă făceam poze.
‎Aveam visuri ‎pe care voiam să le împlinesc,
‎dar aveam probleme financiare acasă.
‎Mama nu era tocmai bogată.
‎Era accidentată ‎și primea asistență socială.
‎Eu câștigam mare parte din bani.
‎Prima călătorie de adulți!
‎În 2008, la Maloof Money Cup, ‎am câștigat 25.000 de dolari.
‎Din asta am trăit.
‎Dacă Leo avea de ales în copilărie, ‎nu ar fi participat la concursuri,
‎însă, până de curând, ‎femeile skater depindeau de competiții.
‎Niciun brand nu a luat în serios ‎skateboardul feminin ani la rândul.
‎Așa că speram ‎să pot câștiga măcar un concurs pe an.
‎Gata!
‎Numai așa puteam face bani.
‎- Al doilea loc. ‎- Argintul!
‎Era scăparea lui Leo.
‎Era dispus să facă și să accepte orice
‎ca să câștige bani să se întrețină ‎și să poată fi skater.
‎Mai ai și altele?
‎E genial să revăd toate astea.
‎Am suferit multe transformări.
‎Ai mai încercat?
‎Așa. Prinde-mă de brațe!
‎- Calcă! ‎- Sunt gata!
‎Ești gata? Dă-i înainte!
‎- Iei o pauză? ‎- A treia oară e cu noroc.
‎Încercăm iar! A treia oară e norocoasă!
‎Da!
‎- Mulțumesc mult! ‎- Cu plăcere.
‎De câte zile te-ai apucat?
‎Am simțit lipsa diversității.
‎Simțeam că nu există un loc pentru mine ‎în lumea skateboardului.
‎Știu că sunt și alți skateri ‎care simt la fel.
‎Vreau mai multe evenimente ca ăsta, ‎să includ alți oameni.
‎Să ne creăm propria industrie.
‎Industria skateboardului queer.
‎Bună ziua!
‎Mulțumesc pentru participare ‎la evenimentul ăsta la care suntem.
‎Vă rog să vă spuneți numele,
‎pronumele și un cuvânt care descrie
‎cum veniți în spațiul acesta.
‎Sunt Gigi. Folosesc „ea, ei” și…
‎Jazz.
‎Folosesc „el, lui” în privat, ‎dar nu și în public deocamdată.
‎Vreau să aflu cum îi pot ajuta pe alții ‎să învețe pe skateboard
‎și mă bucur că pot împărți ‎acest spațiu cu voi, deci mulțumesc.
‎M-am simțit puternic rostind cuvintele.
‎Mă gândeam că ar fi posibil…
‎să vorbesc în public ‎despre identitatea mea de gen
‎și despre ce am simțit toată viața.
‎Sper ca Lee să se declare transgen ‎în fața întregii lumi.
‎Știți cât de mult m-ar ajuta asta?
‎Asta ne trebuie, o persoană renumită, ‎care să spună că e-n regulă.
‎E OK.
‎Asta ar schimba totul.
‎IUNIE 2019
‎Vrei să discutăm despre ținuta asta?
‎Nu știu… Îmi place.
‎Lee a început să-și găsească ritmul.
‎Își descoperea masculinitatea.
‎Îi dădea putere și era mișto.
‎Era pregătit să își asume totul.
‎Mi-a spus că vrea să facem o ședință foto.
‎„Să facem portrete!”
‎Făceam poze și mi se părea beton.
‎GAY
‎O SĂ FIE BINE
‎Am simțit că e un moment când zice…
‎„Nu-mi mai pasă.”
‎Am vrut să postez fiindcă așa am simțit.
‎Am scris ce mi-a venit în minte.
‎PUTEȚI SĂ-MI FOLOSIȚI PRONUMELE CORECTE? ‎NEUTRE SAU „EL, LUI”. MERSI!
‎Ce de comentarii!
‎- EȘTI GENIAL! ‎- BINE, ȘEFU'!
‎- LA CE CATEGORIE CONCUREZI? ‎- DE CE E FURIOASĂ GAGICA ASTA?
‎PERSOANA E SKATER. EL ARE OVARE. ‎LUI I-A VENIT CICLUL. REVINO PE PĂMÂNT!
‎- OAMENII-S PROȘTI. EȘTI MESERIAȘ. ‎- VORBEȘTE CA O MUIERE.
‎Știam ce se va întâmpla.
‎Dacă spun că vreau pronumele „el, lui”,
‎lumea îmi spune ‎că nu pot participa la competiții.
‎NU NE MAI BĂGA SEXUALITATEA ‎ȘI BOLILE TALE MINTALE PE GÂT
‎Olimpiada e în iulie.
‎Mai sunt vreo opt luni, cam așa.
‎Îmi tot zic că e foarte aproape.
‎De ce să nu merg?
‎SPER SĂ TE FACI BINE, LACE
‎Am înghițit în sec ani de zile. Atât știu.
‎Poate că merit ‎să fiu atent la nevoile mele.
‎Nici nu încerc, fiindcă simt…
‎că nu sunt destul de bun.
‎Bună! Cu ce vă pot ajuta?
‎Bună ziua! Vreau să fac o programare ‎pentru un consult cu chirurgul.
‎Aveți trimiterea?
‎Nu. De la cine îmi trebuie trimitere?
‎De la psiholog.
‎- ‎Bine. ‎- Care permite operația.
‎Aveți un nume preferat?
‎- Nu, „Lacey” e în regulă. ‎- ‎Bine.
‎Nu vrei să-ți spună „Lee”?
‎Îmi dați adresa dumneavoastră?
‎Scuze, ca nume preferat ‎puteți pune „Lee”, mai bine?
‎Doar L-E-E.
‎O clipă.
‎Putem face programarea?
‎Să știți că am un program plin ‎cu multe călătorii,
‎deoarece sunt skater profesionist
‎și speram să pot face ‎două sau trei programări, în caz că…
‎Nu pot, depinde de program. ‎Următorul loc liber este…
‎De când am aflat că pot face mastectomie,
‎acum șapte ani, am visat să-mi fac.
‎Dar călătoresc nonstop pentru competiții.
‎Nu am toate răspunsurile ‎pentru ceea ce îmi doresc să realizez.
‎Gata! Astea-s toate?
‎Fac pași care îmi par corecți.
‎Un sărut!
‎Sunt entuziasmat.
‎Îmi place când putem merge împreună ‎în locuri frumoase.
‎Da!
‎- Unde suntem acum? ‎- Suntem la Super Crown, în Rio.
‎SLS SUPER CROWN ‎RIO DE JANEIRO, BRAZILIA
‎Baker face coast to coast.
‎Toți oamenii apropiați se bucurau ‎că merge la Olimpiadă.
‎Mama, managerul, eu și fanii.
‎Îl întrebau de Olimpiadă ‎în toate interviurile.
‎Toată cariera lui se rezuma la asta.
‎Eu îi spuneam: „Fă ce vrei, ‎dar când mai prinzi Olimpiada?
‎E fabulos! Fă asta, dacă poți!”
‎Norvegia.
‎X GAMES ‎OSLO, NORVEGIA
‎Londra.
‎Habar n-avem când și unde vom merge. ‎E o aventură în desfășurare.
‎Spania, Portugalia.
‎Apoi, Turneul Dew.
‎Lejer pentru Baker.
‎Face long nose manual.
‎Apoi am fost la Minneapolis.
‎A paisprezecea prezență la X Games.
‎Patru luni de călătorit încontinuu.
‎E cam mult.
‎Suntem în Ciudad de México.
‎Mă întrebam cum va afecta tranziția ‎relația mea cu Mel.
‎Nesiguranța privind viitorul
‎și modul în care vom relaționa…
‎Nu se pune problema să nu-l susțin,
‎dar e puțin înspăimântător pentru mine.
‎Nu spun ‎că mă voi simți într-un anumit fel.
‎O să văd ce se întâmplă.
‎Mi-ar fi greu dacă ne-am despărți.
‎Nu îmi doresc asta.
‎Dar vreau să fiu fericit ‎și să nu evit ceea ce am nevoie să fac.
‎Era și timpul să mă uit ‎la filmele alea de skateboard de aseară.
‎- Vreau să ți le arăt de mult. ‎- Cică: „N-ai văzut ‎Welcome to Hell?”
‎Era toată viața mea. Mă uitam zilnic.
‎Ce a zis mama ta?
‎„Filmul e incredibil. ‎Recunosc că am plâns puțin.
‎Îmi amintesc tot. ‎Vă iubesc pe tine și Alyssa.”
‎- Ce siropos! ‎- Drăguț.
‎Rahat!
‎După ce ne întoarcem la New York, ‎ai o lună liberă, nu?
‎- Zece zile. ‎- Nu e mult deloc.
‎Apoi am a doua programare.
‎Da. Se apropie.
‎Trebuie să întreb ‎despre cum vreau să arate cicatricile.
‎Nu știam că poți alege.
‎Și poți să-ți alegi dimensiunea sfârcului.
‎I-auzi! Cât de mari le vrei?
‎- Normale. ‎- Să arate normal?
‎Și stabilesc data.
‎A doua zi după Tokyo.
‎Mergem la premiera filmului Nike SB.
‎Fiecare skater are un clip individual ‎de 2-4 minute.
‎Cu cele mai bune trickuri.
‎Mor de nerăbdare. Haide!
‎Ești gata?
‎Îți pui sufletul în compilațiile astea.
‎Arată cine ești ca skater. ‎Îți alegi singur muzica.
‎Totul e reprezentativ pentru tine.
‎Dacă un concurs e un examen, ‎asta e lucrarea ta de diplomă.
‎Te descrie.
‎Să filmezi un clip e ca și cum ai naște,
‎dar durează trei ani și sarcina e oribilă.
‎Sângerezi, faci fracturi, ‎îți rupi ligamentele.
‎Te expui în fața lumii.
‎E crunt.
‎Dacă te duci la un puști obișnuit din parc
‎și îl întrebi ‎cine a câștigat la Olimpiadă în weekend…
‎habar n-are.
‎În lumea skateboardului, ‎respectul ți-l câștigi prin clipuri.
‎Un clip deosebit pentru mine e ‎Brian Anderson în ‎Welcome to Hell.
‎Vine în viteză și pare ‎că o să distrugă balustrada.
‎Elissa Steamer în ‎Welcome to Hell.
‎Când eram mică, o urmăream. ‎Îmi ziceam că pot și eu să învăț.
‎Să am un clip într-un film ‎în care apare și Elissa
‎e absolut incredibil.
‎„Cum am ajuns aici?”
‎Sper ca toată lumea să aprecieze filmul, ‎așadar, iată-l!
‎Da!
‎Ai rupt!
‎Mi-a plăcut clipul tău. ‎Ai pus niște melodii incredibile.
‎Când doar mă dau cu placa, ‎mai ales cu oamenii mei queer,
‎mă simt liber și în elementul meu.
‎- Mulțumesc! ‎- Sunt mândră de tine.
‎Tot ce faci e minunat.
‎- Să știi. ‎- Mimi!
‎Toți anii ăștia, m-au influențat sponsorii ‎să dau bine în reclame.
‎Da! Mersi!
‎Acum vreau ‎doar să mă concentrez pe skateboard.
‎Pe clipul individual ‎și fără compromisuri pentru competiții.
‎Într-o vreme, eram supărat,
‎deprimat și detașat de domeniu.
‎Mult timp, am încercat ‎să mă rup de identitatea mea ca skater.
‎Asta mă lăsase cu un gust amar.
‎Companiile de încălțăminte ‎sunt sponsorii noștri principali.
‎Adidas, Nike, Vans…
‎Sunt singurii care-ți dau destui bani ‎să ai un trai bun.
‎Îți finanțează concursurile, ‎zborurile și restul.
‎Vorbea la un moment dat cu sponsorii.
‎A cerut 500 de dolari.
‎I-au spus: „Nu avem de unde.”
‎Baker a dominat competițiile feminine.
‎Ai un skater de excepție.
‎Femeie, bărbat, nu contează. De excepție.
‎Câștigă competiții.
‎Și-a cumpărat singur pantofii ‎în care a câștigat un concurs.
‎E absurd.
‎Era printre cei mai buni din lume ‎și câștiga mereu.
‎Dar nimeni nu voia ‎să-i dea un loc în echipă și să-l includă.
‎Aveam o carieră, ‎dar a dispărut la un moment dat.
‎M-am dus la școală și m-am angajat. ‎Mi-am zis că n-am viitor.
‎Când Leo era mai tânăr,
‎și-a tăiat părul și sponsorii au dispărut.
‎I-a fost greu.
‎Urma să treacă iar prin asta?
‎Grijile sunt mult mai mari.
‎Unde trebuie să purtăm uniformele?
‎- La anunț. ‎- Au făcut doar mărimea XL?
‎Băieții ce poartă?
‎Nu poți purta asta.
‎Plouă cu bărbați
‎Ce-i asta?
‎- Îl poți convinge s-o poarte azi? ‎- Aș putea.
‎Mersi!
‎Revine în echipă veterana Lee Baker.
‎Jocurile Olimpice stabilesc ‎regele și regina unui sport.
‎Participând, acceptăm sistemul binar ‎în care există doar femei și bărbați.
‎Deși știm că există multe genuri,
‎iar mulți skateri nu se identifică ‎ca bărbați sau femei
‎și totuși vor să participe ‎la acest nivel înalt.
‎Dar trebuie să aleagă un gen.
‎În competiții, mi se răpește ‎tot ceea ce mă face cine sunt.
‎Mă pierd în ce vor alții de la mine.
‎Sunt multe variabile, precum sponsorii.
‎Sau ce e mai bine pentru carieră. ‎Sau ce cred alții.
‎„Olimpiada e marfă.
‎E prima din istoria skateboardului.”
‎Vocile astea îmi răsună în minte mereu.
‎„Jocurile Olimpice!”
‎Ați sunat ‎la Serviciile de sănătate Housing Works.
‎Dacă aveți o urgență cu risc fatal, ‎vă rugăm să sunați la 911.
‎Altfel, vă va răspunde cineva. Mulțumesc!
‎Câți ani o să mai amân? Înțelegeți?
‎Cât mai trebuie să fac asta până să…
‎Poate pentru totdeauna.
‎Toți îmi spun: ‎„Sunt Jocurile Olimpice. E doar un an.”
‎Dacă mai aștept un an, ‎s-ar putea să nu mai existe Leo.
‎Nu pot scăpa de disforie.
‎Mi se face pielea de găină.
‎Chiar acum, când vorbesc.
‎Merg la medici, ‎să obțin trimiterile pentru operație.
‎Tot procesul ăsta…
‎Un medic a refuzat să-mi dea trimiterea.
‎M-a dărâmat. Ziceam: „Frate, te implor.
‎Dă-mi trimiterea!”
‎Timpul se scurge.
‎Cum vă pot ajuta?
‎Bună ziua! Vă sun fiindcă sunteți ‎în rețeaua mea de asigurare.
‎Trebuie să vorbesc cu colegii.
‎S-ar putea să dureze un pic, ‎fiindcă avem vreo 12 numere
‎și trebuie să sun la toate ‎ca să găsesc pe cineva liber.
‎- Așteptați o clipă. ‎- ‎Bine.
‎Voiam să nu fiu aici, făcând asta.
‎Apoi îmi spun că trebuie să concurez
‎și să fiu prezent pentru mama ‎și comunitate și tot restul.
‎Dar uneori îmi vine să mor.
‎Asta e tot.
‎Nicio alegere nu va fi ‎mai dificilă ca aceasta.
‎Nu reușesc să spun: „Mi-a ajuns.”
‎Dar trebuie.
‎Decizia să nu mai particip la competiții
‎sau să nu mai merg la Olimpiadă ‎e foarte dificilă.
‎Deci te vei retrage?
‎Azi, opt dintre cele mai bune ‎femei skater din lume
‎vor porni pe drumul ‎către Jocurile Olimpice de la Tokyo.
‎Aplauze pentru Lacey Baker!
‎Sunt fericit când sunt pe placă.
‎De fiecare dată.
‎Sentimentul e minunat.
‎Iar când vin aici, mă simt prost.
‎Am o rană care-mi e zgândărită
‎de fiecare dată când zic: „Fetele!” ‎sau: „E semifinala fetelor!”
‎Îmi râcâie partea asta care s-a săturat.
‎Încerc să-mi îngrop gândurile.
‎Când mă duc la parc, ‎jumătate din oameni îmi zic Lacey.
‎Ceilalți îmi spun Lee și eu vreau ‎doar să mă dau pe placă, dar nu pot…
‎Am prea multă gălăgie în cap…
‎despre cine ar trebui să fiu.
‎IANUARIE 2020
‎STEPHEN OSTROWSKI ‎ARTIST, SKATER PROFESIONIST
‎- ‎Salut, Lee! ‎- Doamne!
‎Să-ți arăt flipurile!
‎CHER STRAUBERRY ‎SKATER PROFESIONIST
‎- A fost prea lung? ‎- Poftim?
‎- Așa… ‎- Ce tâmpenii zici!
‎- Grind-ul a fost prea lung? ‎-‎ Îmi place cum râzi.
‎- Spune-mi cinstit cum ți se pare ținuta. ‎- E meserie.
‎Fiindcă se vede că am țâțe.
‎Nu, doar pare că tragi de fiare.
‎Nu știu ce să zic. E de la disforie.
‎- Arăți grozav. ‎- ‎Nu-ți bate capul cu asta.
‎Eu sunt fix pe dos. ‎„Oare se vede că am sâni?”
‎- A fost beton. ‎- Cher.
‎-‎ Da? ‎- M-am retras de la Olimpiadă.
‎Frate, mi se pare beton că ai făcut asta!
‎- Și eu. ‎- Și eu.
‎Poți să te dai cu placa…
‎Eram pe quarter pipe, îmi luam avânt ‎și aud: „Lacey Baker!”
‎M-am întors acasă și am zis…
‎„Nu mai pot. Nu mai rezist.”
‎- Vreau să fac chestiile astea cu voi. ‎- ‎Clar!
‎- Suntem skateri de stradă. ‎- ‎Da.
‎- Facem street. Gata cu competițiile! ‎- Facem clipuri.
‎Am trimis e-mailul: „Mă retrag ‎din echipa națională feminină.”
‎Apoi am făcut așa.
‎M-am simțit liber. O iau de la zero.
‎Înțeleg de ce unora li se pare ‎o decizie tâmpită.
‎„Poți face istorie fără probleme, ‎dar alegi să nu o faci?”
‎M-aș fi putut pune pe planul secund ‎încă un an
‎sau poate patru, apoi încă patru, ‎la toate Olimpiadele, până mor.
‎Sau puteam spune: „Până aici!”
‎Știi ce e mai tare decât Olimpiada? ‎Să zici: „Ducă-se dracului!”
‎Simt că mi-am făcut datoria.
‎Vreau să fac ce am eu chef.
‎Am rămas Lacey Baker prea mult.
‎M-am săturat de viața dublă.
‎Toată lumea știe cât de important era ‎să participe la Olimpiadă.
‎Dar a spus: ‎„Ducă-se naibii! Fac ce vreau.”
‎E cea mai tare mișcare punk.
‎Voi face ceva ce nu am mai încercat.
‎Voi visa, fiindcă știu nu ce va fi.
‎Habar n-am.
‎Mi-am zis: „Rahat! O să pierd tot?”
‎MARTIE 2020
‎Criza coronavirus evoluează rapid ‎în SUA și restul lumii.
‎Numărul de cazuri crește exponențial.
‎Optzeci de milioane de americani ‎sunt rugați să rămână acasă.
‎În statul New York a fost declarată ‎stare de urgență.
‎- Nu ne trebuie. ‎- Avem loc aici.
‎Ne-am pus viața la pachet ‎și ne ducem în nordul statului.
‎Nu vrem să rămânem în casă ‎nu știu cât timp.
‎Jocurile Olimpice din 2020 ‎vor fi amânate până anul viitor,
‎din cauza coronavirusului.
‎SPĂLAȚI-VĂ PE MÂINI CU SĂPUN ‎ACOPERIȚI-VĂ FAȚA
‎Leo a zis să ne uităm la căței.
‎I-am spus că-i putem vedea,
‎dar să nu ne luăm unul.
‎Când i-am văzut: „Ne luăm cățel!”
‎Suntem opuși în toate felurile posibile.
‎Mișto viață, nu crezi?
‎S-a văzut în carantină.
‎Nu e rea.
‎Să-i dăm un morcov lui Carlos. ‎N-avem nimic mai bun de făcut.
‎Leo e casnic.
‎Ce băiat bun!
‎Eu sunt opusul.
‎Vreau să călătoresc ‎și să socializez tot timpul.
‎Da.
‎Nu poți să-ți faci niciun plan,
‎fiindcă nu se știe ce va urma.
‎Dar carantina a venit la momentul ideal ‎pentru tranziția lui.
‎A spus că nu vrea ‎să-l distragă lucrurile din jur.
‎Voia doar să se concentreze ‎la schimbările din corpul lui.
‎Am avut oportunitatea să mă descopăr.
‎E mai ușor când ești în intimitatea ta.
‎Poți să te simți și să fii cum vrei.
‎Sunt copleșit.
‎Mă gândesc…
‎că nu mai trebuie să sufăr.
‎Ăsta e…
‎cel mai important lucru din viața mea.
‎Dar…
‎Te iubesc și nu vreau să te pierd.
‎Aș înțelege, dar totuși…
‎Sunt multe lucruri.
‎Da.
‎- Nu vreau să plec nicăieri. ‎- Vreau să rămâi.
‎ÎNTREBĂRI DESPRE OPERAȚIE
‎Poate că iau astea cu mine. „Salut!”
‎Sunt pregătit.
‎Fizic, ești pregătit. Mental, mai puțin?
‎- Mental? „Hai odată!” ‎- Super.
‎Nu mai am răbdare.
‎A trecut prea mult.
‎- Jos cu țâțele! ‎- Operațiunea „Pa, țâțe!”
‎Doamne sfinte!
‎CENTRU DE CHIRURGIE
‎Măiculiță!
‎Ne vedem mai târziu.
‎- Noroc! ‎- Mulțumesc!
‎Ne vedem în curând.
‎O să fiu acolo când ieși.
‎Bine.
‎- Te iubesc! ‎ - Te iubesc!
‎EXTERNĂRI
‎- Pa, Leo! Sănătate! ‎- Mulțumesc mult!
‎Noroc bun!
‎Locul din față e bun?
‎Vreau să stau în față, dar fără centură.
‎Mergem să ne dăm cu placa?
‎Probabil că n-o să mai port tricouri.
‎Să băgăm niște Gaga.
‎Arată grozav. Vrei să vezi în oglindă?
‎DUPĂ O SĂPTĂMÂNĂ
‎Doamne!
‎Dumnezeule!
‎- Cum te simți? ‎- Mai bine ca niciodată.
‎- Zău? ‎- Da.
‎Comandăm plăci Glue.
‎- Vrem să fie în roșu. ‎- Logoul e așa, în rezoluție mică?
‎Literele pot fi scrise de jur împrejur.
‎- Ce idee bună! ‎- Ar arăta mișto.
‎Anumite companii de skateboard ‎m-au atras de când eram mic,
‎cele deținute de persoane ‎care își urmau propriul drum.
‎- Ești pregătit? ‎- Sunat gata!
‎- Scuze! ‎- Nu eram pregătit.
‎Îmi place. Fumăm în film.
‎Glue Skateboards e o companie queer ‎pe care o înființez cu Stephen și Cher.
‎Mi se pare o companie meseriașă.
‎Am făcut o companie cu prietenii.
‎Dă-i!
‎GLUE SKATEBOARDS ‎FILM DE AMATORI
‎Poate că n-aș fi fost aici ‎dacă nu l-aș fi văzut pe Baker.
‎Atunci mi-am zis că sunt o fată skater.
‎Când am aflat că Lee s-a declarat, ‎mi-am dat seama
‎că skaterul nostru preferat e tot trans, ‎ceea ce e senzațional!
‎Sub?
‎- Îi scot folia? ‎- Da.
‎Da!
‎- Marfă! ‎- E mai bun fundalul.
‎- Ce faci, mamă? ‎- Mama lui Leo!
‎Salut!
‎Te iubesc atât de mult!
‎Și eu, mamă.
‎- Nu știu ce să spun. ‎- Nici eu. A trecut prea mult.
‎- Doamne! ‎- L-au lăsat aici.
‎- Știu. ‎- E un altar pentru Leo.
‎Când ai concurat la Battle of the Berrics, ‎am știut că e ultimul tău concurs,
‎fără să scoți o vorbă.
‎Mi-am spus: ‎„Nu o să mai văd numele ăsta pe panou.”
‎Sau pe un tricou.
‎Știi tu…
‎E atât de curajos
‎să facă ce a făcut, ‎ca să fie cum e cu adevărat.
‎Mă gândesc la puștii ‎care nu au posibilitatea
‎să le spună părinților:
‎„Știi ce, mamă? Sunt gay.”
‎„Știi ce, mamă? Sunt trans.”
‎Și să fie în regulă.
‎Mi-a fost frică ‎să le spun celor de la Nike.
‎Dar le-am zis: „Uitați cum stă treaba!”
‎Frățioare!
‎Mi-au răspuns: „Bine. Să-i dăm bice!”
‎E ireal să văd afișul.
‎Nu știam că o să facă panouri uriașe.
‎De-abia au apărut.
‎O să surprindem câteva expresii faciale.
‎Neutru, apoi cu ochii închiși.
‎Bucurie, dezgust și tot așa.
‎- Bine. ‎- Cam așa.
‎Prin jocul nostru, ‎Leo motivează oameni să afle cine sunt.
‎Îi face să se simtă normali.
‎Îmi stă mintea-n loc.
‎„Am jucat jocul ăsta. ‎Pot fi skater profesionist.
‎Asta vreau să fiu când mă fac mare.”
‎Asta am făcut și acum sunt în joc.
‎Am învățat multe din anii de suferință.
‎Munca grea a dat roade până la urmă.
‎Lumea zice: „Încă ești beton pe placă.”
‎Așa că mulți au vrut să investească.
‎RECLAMĂ NIKE
‎Acum au apărut nenumărate posibilități
‎pe care nu le aveam în viața anterioară.
‎Pe primul loc!
‎Mă uitam la Jocurile Olimpice
‎și jubilam că nu sunt acolo.
‎Știu ce e bine pentru mine
‎și cred că am știut de la început,
‎chiar de când eram foarte mic.
‎RECLAMĂ MERCEDES
‎VIDEOCLIP MILEY CYRUS
‎Leo a crescut vizibilitatea multor oameni.
‎Asta înseamnă reprezentarea.
‎Ca oamenii să vadă că pot fi ei înșiși.
‎Nike îmi fac un pantof.
‎- Adică… ‎- Propriul meu model.
‎Tu…
‎Sunt atât de mândră de tine!
‎Incredibil, Leo!
‎Salut!
‎- Salut! ‎- Salut, cățelușule!
‎- Ne trebuie abțibilduri! ‎- Hai să luăm!
‎- Doar abțibilduri Glue. ‎- Da.
‎Modul în care mă simțeam ‎înainte de sponsori…
‎Iese beton.
‎Abia încep să mă simt din nou așa.
‎Nu mai există…
‎fațada.
‎Skateboardul e o industrie de miliarde ‎și poți număra pe degete
‎care sunt gay, queer, trans, ‎sau chiar și femeile.
‎- E aiurea. ‎- Îi știi pe toți.
‎Petrecere Glue!
‎E pe cale să înceapă.
‎Doamne, da!
‎- Kickflip! ‎- Bine.
‎Cine reușește primul primește o placă, ‎dar aveți doar 30 de secunde.
‎PETRECERE CU CADOURI GLUE SKATEBOARDS ‎ORAȘUL NEW YORK
‎Avem un câștigător!
‎Îl admir pe Leo ca om.
‎Și-a permis libertatea ‎să facă și să fie ce își dorește
‎și nu se teme să arate cine e.
‎Frate, fac tot ce trebuie să facă.
‎Moștenirea lui Lee va fi ‎autenticitatea absentă din skating.
‎Grozav! Aici! Întoarce-te!
‎Noua faimă a lui Lee a schimbat totul.
‎Știu cum e…
‎să nu ai pe cine să admiri.
‎Pot să mă duc la spital?
‎Dar sunt oameni transgen peste tot,
‎ceea ce mi-aș dori să fi știut ‎când eram copil.
‎Tot ce am trăit eu e o variantă ‎a identității transgen,
‎dar sunt nenumărate variante.
‎Nu am răspunsurile.
‎Am doar răspunsurile ‎pe care le-am găsit pentru mine.
‎E important ‎să fii înțelegător cu tine însuți.
‎Să știi că fiecare formă a ta contează.
‎Sunt doar un individ.
‎Și se întâmplă să fiu trans.
‎Doar existența mea e suficientă.
‎Până la urmă, sunt skater, ‎așa că o să mă dau cu placa.
‎Și o să mă bucur.
‎Viața e prea scurtă ‎și nu vreau să mai pierd timp.
‎Subtitrarea: Șerban Dudău