Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Skoltiden var den värsta perioden i mitt liv.
"Dumma pojke. Du är dum och trög. Sitt ner."
Så skolan... Jag var en fullständig katastrof.
Så jag ville desperat vinna
eftersom jag hade misslyckats så mycket i det vanliga livet.
Så när man hittar nåt man vill göra
gör man det med mer fokus och engagemang. Mycket mer...
ren ambition.
Jag tror att barndomen påverkar hur vi utvecklas.
Jackie!
-Jackie! -Kom hit!
Min barndom var plågsam på grund av problemen i skolan.
Den enda fördelen var
att jag inte kunde göra det andra gjorde.
Så alternativet var att försöka göra det på ett annat sätt.
En kinesisk förbannelse lyder: "Må han leva i intressanta tider."
Oavsett vad man tycker lever vi i en intressant tid.
Det är en farlig och osäker tid,
men det är även den mest kreativa tiden i mänsklighetens historia.
Årets världsmästerskap i Formel 1
genomförs i elva tävlingar på tre kontinenter.
Där har vi den unga skotten Jackie Stewart,
ett stjärnskott och en utmanare i 1969 års mästerskap.
Sextiotalet var en fantastisk tid.
Jag var nygift och hade börjat tävla i motorsport.
Och min karriär gick spikrakt uppåt.
Men sporten var otroligt farlig.
Det här är den mest katastrofala synen...
Clark dog omedelbart
när bilen körde av banan i över 240 km/tim.
Jackie Stewart har brutit nyckelbenet och flera revben.
Och Helen Stewart är vid hans sida.
Stewart tar ledningen säsongen 1969.
Har han det som krävs? Kan han bli världsmästare?
Jag växte upp vid floden Clyde
bara två mil från Glasgow.
Mamma och pappa hade det bra. Båda jobbade i verkstaden.
Jackie var en väldigt nervös pojke.
Han var väldigt liten, och jag tror att han hade det jobbigt
på grund av mindervärdeskomplex.
Varför vet jag inte.
Och eftersom han var kort till växten
trivdes han inte i skolan. Han hatade den.
Vi njuter alla av Robert Louis Stevensons verk...
På den tiden var vi 54 stycken i den där klassen.
Men era läskunskaper är dåliga...
Och när läraren beordrade
var och en att ställa sig upp och läsa nåt ur en bok...
Jag klarade det inte.
Det var bara en massa bokstäver och ord som jag inte förstod.
Framför allt MacDonald, Stewart och Lindsay...
Det är en känsla av panik. Det är en snårskog.
Och jag trodde att jag var dum.
Och jag fick höra att jag var dum, korkad eller trög.
Och det gjorde ont. Väldigt ont.
Jag gick ut skolan som 15-åring utan utbildning.
Min familj hade åtminstone en bilverkstad.
Och där började jag jobba.
Jag gjorde i ordning bilarna till kunderna,
och en av dem var ganska välbärgad.
Och som en liten belöning gav han mig chansen att delta
i en väldigt liten tävling i Skottland.
Jag kom tvåa.
Han sa: "Du borde köra nästa också."
Och den vann jag.
Fyra olika bilar och fyra vinster i helgen
för den unge skotten Jackie Stewart.
Och stallägaren Ken Tyrrell är redan intresserad.
I början av 1960-talet letade vi alltid efter nya unga talanger.
Så jag bjöd ner Jackie för att testköra på Goodwood.
Jackie satte sig i bilen.
Han hade aldrig kört en ensitsig bil förut,
men efter fem varv hade han kört snabbare än Bruce McLaren.
Då förstod vi att Jackie hade kommit.
Jackie Stewart vinner Monacos Grand Prix 1966 åt BRM.
Det är en strålande vinst för den unge skotten
som står här med sin fru Helen.
Var du intresserad av bilar när du träffade Jackie, Helen?
Nej, inte alls.
Jag var inte det minsta intresserad ens av att titta.
Så protesterade du nånsin?
Jag försökte, men det fungerade inte.
Det fungerade inte alls.
Jackie Stewarts kontor är sittbrunnen
på hans franskbyggda racerbil från Matra.
1969 är bara Matras andra säsong.
Hur kan de konkurrera mot stall som BRM, Ferrari och Lotus?
Här har vi stallets chef Ken Tyrrell.
Vi har en fördel.
Eftersom vi är ett litet stall
slipper vi politiken de stora företagen är inblandade i.
Vårt mål är att vinna tävlingar, och det kan vi fokusera på.
Välkomna till Silverstone och British Grand Prix 1969.
I dag är det fullt på åskådarläktarna.
I dagens startfält finns världsmästaren Denny Hulme,
Jack Brabham, John Surtees,
Graham Hill och toppförarna Jochen Rindt,
Bruce McLaren, Jacky Ickx, Chris Amon,
Piers Courage och Jackie Stewart.
Jag har alltid velat vara bra på nåt.
Kanske vill jag vara bättre än andra. Jag vet inte.
Jag minns att jag redan tidigt
ville lyckas och bli duktig på saker.
Och det har inte förändrats. Jag vill verkligen lyckas.
Det har varit en tuff säsong, och Stewart har fyra vinster.
Men Lotusföraren Jochen Rindt var snabbare på träningen
och står i pole position.
Du leder mästerskapet, Jackie. Känner du dig pressad?
Jag försöker trycka undan pressen och inte bli för upphetsad.
Jag måste medvetet trycka undan alla mina känslor.
Ingen panik. Jag var helt neutralt.
Och när det är dags för start är jag helt lugn.
Jag är fullständigt neutral.
Min fördel ligger i mitt lugn.
Rindt ger oss en fantastisk uppvisning
och blir inte nervös av den skicklige Stewart bakom sig.
Vissa tror att de måste se sig själva som bäst
för att de ska lyckas och vinna.
Jag tänkte aldrig så.
Det förvånade mig alltid att jag körde snabbare än de andra.
Han måste komma ikapp för att få kontakt med Rindt.
Så han har inget annat val
än att jaga efter honom så fort den där Matran går.
Jag tänkte alltid att alla andra var bättre än jag.
Han är ikapp och försöker gå om!
Stewart är tillbaka i ledningen.
Så har jag alltid tänkt.
Stewart är tillbaka i ledningen.
Nu är Stewart...
Rindt kommer in. Han har problem.
Rindt har problem och kommer in i depån.
Jackie, fem vinster av sex och fem lopp kvar.
-Hur många fler vill du vinna? -Så många som möjligt.
Det känns bra att ha vunnit så många och jag är tacksam.
Och jag vill vinna några till.
De gav oss en fantastisk show i ett av de bästa loppen på länge.
En värdig vinnare,
och en man som har 45 poäng i världsmästerskapen...
Sir Jackie Stewart, det är underbart att vara här
och sitta bredvid er Matra från 1969.
Känns det som att det var 50 år sen?
Ja, på ett sätt. Den här bilen är så speciell för mig.
Tiden går och människor vill gärna se tillbaka.
Och många gör det, för den gamla goda tiden var underbar.
Det är bra att kramas.
Lamporna släcks och de är iväg.
Hamilton skär av sin stallkompis. Leclerc ligger trea...
Jag tänker inte så.
Jag tycker att den här dagen är bättre än gårdagen.
Och morgondagen blir bättre än den här dagen.
Och när jag tänker tillbaka...
är det svårt att peka ut de lyckligaste åren hittills.
Jag tror att de fortfarande ligger framför mig.
Det är möjligt att världsmästerskapet 1969
kan avgöras här i dag på Monza Autodromo.
Om Stewart slutar femma eller bättre blir han världsmästare.
Det var lite laddat. Folk började bli lite nervösa.
Men samtidigt måste man försöka hålla sig lugn.
Och att försöka göra det är väldigt svårt.
Rindt jagar fortfarande sin första Grand Prix-vinst
i sin väldigt snabba men temperamentsfulla Lotus 49B
designad av stallets chef Colin Chapman.
Den otroligt erfarna Jackie Stewart
som i stort sett kan lägga band på sig själv
i början av ett race så att han tömmer sig själv på alla känslor.
Uppförandet i gruppen var perfekt.
Och nu ser vi dem. Ni ser dem.
Rindt är uppe på andra plats...
Vi måste ha full kontroll på vad alla gjorde
eftersom vi var så nära varandra.
Ibland handlade det bara om centimeter.
Nu mot Vialone i 300 km/tim.
Fyra bilar tillsammans. De kommer ner till Parabolica.
Kan Stewart behålla ledningen? Sista varvet och nån utmanar!
Det är Rindt som går om. Jochen Rindt tar ledningen
i sista kurvan på sista varvet.
Det måste bli... De korsar mållinjen tillsammans.
Och det är nästan dött lopp!
Det är Stewart, Rindt, Beltoise och McLaren.
Stewart vann italienska Grand Prix
över Jochen Rindt med en halv billängd.
Ingen har någonsin sett en sån målgång!
Det här innebär att Jackie Stewart blir världsmästare 1969.
Han behövde bara komma sämst femma och han har vunnit loppet.
För fem år sen jobbade Stewart i sina föräldrars verkstad
och nu är han världsmästare i Formel 1.
Det var en dröm.
Jag kunde inte drömma om att det skulle bli som det blev.
Jösses!
Jag började inse att jag hade blivit världsmästare
och att saker och ting skulle förändras.
Sports Illustrated skrev "Var hälsad, kung Jackie".
Hälsa mr Jackie Stewart välkommen!
Han är inte i Cassius Clays liga än,
men Stewart tävlar mot en ny titel med sin karaktäristiska säkerhet.
Han är en av världens rikaste idrottsmän.
Att vinna världsmästerskapet var för oss båda...
Vi har verkligen tagit oss långt. Men jag tror...
Jag var fruktansvärt stolt över honom.
Det var värt dramatiken i alla lopp för att få uppleva det.
Han klarade det.
Jag jobbade hårt för att bli världsmästare.
Jag var med på alla jippon.
Det är lätt att bli negativt påverkad i strålkastarljuset.
Vi är med i "Today Show" och i New York Times, AP...
Man får pengar och en massa olika saker.
Världsmästaren Jackie Stewart. Det här är ditt liv!
Och om man har nån svaghet hittar de den.
...från premiären till flygplatsen där jag flög till New York.
Han måste hålla på med nåt. Han är arbetsnarkoman.
Det är pressen i livet och i det jag måste göra. Det är inte egoism.
Vi träffade en brokig skara människor.
Beatles, Stones, Frank Sinatra...
Elizabeth Taylor följde med till Grand Prix i Monte Carlo.
-Vi har inte hunnit ta in allt. -Vi hann inte reflektera.
Jag flyger till Skottland för att träffa mina föräldrar i 45 minuter,
och sen flyger jag tillbaka till London.
Reagerar du inte moraliskt sett på allt som sker i världen?
Jag kan inte ens peka ut Vietnam på kartan.
Jag fick bra betalt och måste leverera.
Jag har aldrig prostituerat mig. Så känner jag.
Men i filmen finns det en scen där ditt hår blir klippt...
De försöker förmedla bilden av en modern racerförare
för sitt eget ändamål.
De kan göra vad de vill med ditt liv!
Ja, i en viss utsträckning. Och de betalar mig för det.
Så du är beredd att sälja ditt liv?
Det handlar om moral och principer. Du säljer dig själv.
En film om Jackie Stewarts liv.
Är ditt hår en av de viktigaste aspekterna på ditt liv?
När vi går ner... Jag har berättat om den tyska kommentatorn.
Den ena klädseln var dummare än den andra.
Vissa säger samma sak om mig.
Under hela min karriär som racerförare och mina framgångar...
hade jag en hemlighet.
Jag kunde varken läsa eller skriva.
Jag kunde skriva min signatur för att jag hade övat om och om igen.
Jag kan fortfarande inte läsa och skriva korrekt.
Jag kan inte alfabetet.
Jag låtsades.
Man lär sig att undvika
situationer där man måste skriva nåt eller läsa nåt.
Man kommer på lösningar för att få folk att hjälpa en.
Vad sa du? Kan du läsa det för mig?
Det var jag duktig på.
Jackie!
1970-talet närmar sig och han har blivit en idol, en popstjärna.
Tack så mycket!
Och glöm inte hans fru Helen. Hon är också en del av det här.
Vi var "inneparet" under den perioden.
Det var trevligt att vara en trendig och beundrad kvinna.
Jag borde se mer ut som en flickvän än...
som en väldigt stel fru.
Och vad säger du om hårdebatten?
Om han borde ha kvar sitt långa hår? Det är ett stort...
samtalsämne just nu.
-Och vad tycker du? -Att han ska göra det.
Det är mitt fel att han gjorde det.
Han har alltid klätt sig snyggt. Men när jag träffade Jackie
klädde han sig riktigt dåligt.
Han tyckte att det var god smak och jag att det var gammaldags.
-Ska vi lämna de här eller... -Det är upp till dig.
Men Stewarts image har en allvarlig sida.
Den före detta mekanikern, som hoppade av skolan
representerar nu flera stora företag och har ett eget märke.
Hans kommersiella aktiviteter kan vara en glimt av framtiden.
Sportstjärnan som miljonär?
Utseende, marknadsföring och pengar. Det är långt från verkstadsgolvet.
Varje år tjänar Stewart 200 000 pund i schweizerfranc,
vilket gör honom till Europas näst bäst betalda idrottare.
Den bäst betalda? En tjurfäktare.
Min skattesats i Storbritannien var 93 procent.
Så vi flyttade till Schweiz.
Jag ville inte lämna Skottland, men mina revisorer sa:
"Om det händer dig nåt har du inget kapital
som kan försörja Helen och två barn
om du blir allvarligt skadad eller dödad."
Och samma kväll måste jag flyga tillbaka till London.
-Hur gamla är de nu? -Mark är två och ett halvt.
Och Paul blir fem den 29 oktober.
-Förstår han riskerna? -Nej.
-Inte alls. -Är du säker på det?
Nej, jag kan inte var säker eftersom...
Jag minns när Jochen kraschade...
i Barcelona.
Paul såg kraschen på teve.
Och han sa: "Farbror Jochen kraschade."
Jag sa: "Jag vet." Han sa: "Farbror Jochen har ont i huvudet."
Han sa: "Han ramlade ur sin bil."
Han sa: "Du är väl försiktig? Du ramlar väl inte ur din bil?"
Välkomna till 1970 års världsmästerskap i Formel 1.
Motorsporten var så osäker på den tiden.
Hur man än såg på Formel 1 var den väldigt farlig.
Jag ser inte mitt tävlande som modigt.
Jag är ingen modig man utan en fegis.
Två gånger om året, när jag åkte till Nürburgring
och när jag åkte till Spa,
ifrågasatte jag medvetet om jag skulle återvända.
Bilarna var farliga. De var i stort sett mobila bensintankar
med en motor på ena sidan och en förare på den andra.
Det fanns inga staket eller skrank
och inga avåkningszoner. Det fanns träd, telefonstolpar, publik
eller ståltrådsstängsel som skulle hindra boskap
från att gå ut på vägarna eller på banan. Det var patetiskt.
Dödssiffran de senaste åren är förskräcklig. Jim Clark,
Bruce McLaren, Piers Courage...
På den tiden dödade vi människor på löpande band.
...Ludovico Scarfiotti, Lorenz Bandini, Mike Spence...
Så jag tog mig ilsket an
problemen med att göra motorsporten säkrare,
och då framför allt Formel 1.
Jackie bestämde sig för att göra nåt åt det
när motorsporten ansågs vara en riktig machosport.
Vi stängde Spa-Francorchamps och Nürburgring,
världens två största racingbanor.
Inställningen var: "Vem är mesen Jackie Stewart
som går runt och säger att motorsporten borde bli säkrare?
Om han inte gillar faran kan han alltid lägga av."
Jag trodde inte att nån skulle hända Jackie.
Men nu har det hänt så många gånger.
Jag körde rakt in i chikanen och körde ut på trean.
Jag insåg att det kunde hända.
Jag gjorde det två gånger och körde nästan på läktarna.
Han trodde nog att han var... Om man överlevde i fem år
var oddsen för att bli dödad höga.
Vi får rapporter om en olycka...
Inställningen bland förarna var: "Det är så det är, och vi gör det."
...bekräftat att 28-åriga Piers Courage...
Viljan att tävla
var starkare än rädslan för att bli dödade eller skadade.
Jag vill inte fortsätta tävla för evigt.
Nån dag måste jag fundera på att sluta.
Men jag vill inte göra det nu. Jag vill inte sluta.
En offentlig person blir noga övervakad.
Och vissa journalister vill verkligen gräva djupt.
Jackie Stewart, New York City, den 12 april.
Jag är rädd att de ska få veta att jag inte kan läsa och skriva.
Jag läser nästan aldrig tidningen.
Jag läser tidningen när nåt...
-Drar du dig för att läsa dem? -Nej.
Den senaste boken jag läste var...
Förr läste jag mycket. Jag läste på flyget.
När man tillbringar så mycket tid på flygplan
måste man läsa böcker.
Jag bluffade eftersom jag var rädd att folk skulle få veta.
Jochen var den enda jag verkligen konkurrerade med.
Han är god vän med Stewart, men Rindts Lotus...
Han var den enda jag respekterade som racerförare.
Jag respekterade honom verkligen.
Lotusen var den snabbaste bilen på banan.
Colin Chapman var ett geni när det gällde snabba bilar,
men de var inte alltid pålitliga.
Och inte alltid säkra.
Det är omöjligt att förstå hur Chapman tänkte.
Jag har aldrig litat på Lotus.
Är det en affärsrelation?
Ja, det är bara affärer.
Jochen hade vunnit franska, holländska och Monte Carlo.
Jag är inte helt ur fas.
Jag har vunnit världsmästerskapet och jag har förlorat det.
Men jag vet att jag inte kan göra nåt åt det.
Jag vill vinna igen, men kan inte göra det 1970 eftersom...
Lotusen är för bra.
Jochen är en mycket skicklig förare som jag gillar att tävla mot.
Vi är grannar. Vi bor 300 meter från varandra.
Helen och Nina är väldigt goda vänner.
De umgås ofta och våra barn leker med varandra.
Nina är min bästa vän i branschen. Vi gillar att göra saker ihop.
Och hon bor i närheten.
Hon är en härlig kvinna. Så vacker.
Alla män jagar henne.
Jochen är en tuffing. En hård man. Men han är en mycket god vän.
Schweiz är en fristad för familjen Stewart.
Men vad tycker mrs Stewart om sin makes materiella framgångar?
Materiella saker betyder inte lika mycket som i början.
Jag trodde att det skulle vara fantastiskt att ha allt.
Men nu när vi kan köpa allt
uppskattar jag de små sakerna livet,
som att vara med barnen och Jackie.
Det gör att vi uppskattar det vi har.
De bästa dagarna i mitt liv har varit med mina barn.
Jag får en fantastisk känsla av...
glädje med barnen och Helen.
Det är nog därför Helen och jag känner att vi är på smekmånad.
Vi är så kära i varandra.
Vet ni två vart ni är på väg?
Jag vet inte det. Det här är inget riktigt liv.
Det är ett sagoliv.
Det är inget liv som varar för evigt.
Var du på banan vid olyckan på Spa?
-Var du där då? -1966? Ja.
Efter det loppet drömde jag att människors huvuden låg i eld.
-Deras händer? -Huvuden.
De låg i branden. Det var fruktansvärt.
-Har drömmarna försvunnit nu? -Ja.
Men under den perioden gick jag ner sex kilo.
Och jag är inte överviktig från början,
så du kan tänka dig hur jag såg ut.
Vet du vad du ska bli när du blir stor, Paul?
-Brandman. -Vad sa du?
-Brandman. -Brandman?
-Vill du bli det? -Ja.
Är du säker på det? Bra.
För alla nyanlända...
Välkomna till Monza och Italiens Grand Prix 1970.
Under eftermiddagens träning...
Italienarna är fantastiska. De följer efter mig överallt.
Publiken är alltid fantastisk.
Man måste så klart skriva autografer.
Man skriver några, det går inte att skriva alla.
Det känns som att jag är tjuren när jag går in på arenan.
Jag är inte tjurfäktaren utan tjuren,
och de blir så glada att se mig.
Man är en större favorit än matadoren.
Jochen Rindt leder mästerskapet.
Den här helgen är även hans fru Nina här,
så vi har en familjesammankomst här på Monza.
Jag stannar i depån och ser inte mycket av vad som sker.
Träningen är i full gång.
Det är 27 bilar som tävlar om 20 platser i morgondagens tävling.
Ken kom till mig och sa att Jochen hade kraschat.
Jackie kom och stöttade mig.
Jag förstod fortfarande inte vad som hade hänt.
Nina tänkte gå till ambulansen när nån kom fram till oss
och sa åt henne att inte gå dit.
Och en av männen berättade för mig att Jochen var död.
För det första var Jochen min bästa vän inom racingen.
Han var en fantastisk förare och...
Ett viktigt meddelande.
Banan är öppen igen och träningen fortsätter.
Den avslutas kl. 18.30, alltså halv sju lokal tid.
Ken sa: "Hoppa in i bilen. Raska på.
Du har bara tio minuter på dig."
Min mekaniker spände fast mig.
Och sen började jag gråta.
Jag körde fyra varv. Och det sista varvet
blev mitt snabbaste varv nånsin på Monza.
-Hur mår du just nu? -Jag kan inte fatta det.
Det är helt ofattbart. Jag förstår inte
hur han kan köra sitt snabbaste varv när han mår så där.
Det måste ha varit...
den värsta dagen i mitt liv.
Ni förstår... Motorsporten är idiotisk när man ser...
lidandet, sorgen och...
smärtan den orsakar för människor jag känner.
Så många minnen. Jag tänker på Jochen.
Vad Jochen ville bli och vad han ville göra.
Det han ville mest var att bli världsmästare.
Och han fick inte...
leva tillräckligt länge för att få veta om han skulle bli det.
Jackie och Helen har varit fantastiska.
Jag är så tacksam och jag älskar dem för det.
Det är inte lätt att vara en racerförares fru.
Det pågår mycket bakom kulisserna vad gäller känslor och tankar.
Det låter och framstår som så glamoröst.
Men det är bara affärer. Allvarliga affärer.
Förare och ledning samlas nu på startplatsen för ett möte.
De skotskrutiga kepsarna är på för sir Jackie Stewart
som firar sin 80-årsdag.
Ingen är oersättlig.
Det är tyvärr sant.
När Jim Clark dog trodde vi att det aldrig skulle bli detsamma igen.
När Ayrton Senna dog trodde vi att det aldrig skulle bli detsamma igen.
Men det är detsamma.
Livet går vidare.
Francois Cevert var annorlunda.
Jag såg den här unga föraren
som hade talang men även en enorm...
vilja att lära sig.
Han hade en enorm energi och vilja att leverera.
Men han var nästan för snygg för att vara racerförare.
Varför skulle nån sån vilja...
"Kan en sån kille vara en seriös förare?"
Så jag tar den första hårnålen till vänster?
Jag lärde Francois allt.
Han kunde mer än nån annan stallkompis.
Han lyssnar. Helmut!
Alla mina hemligheter, Helmut.
Jackie är så duktig på att analysera bilen. Han läser bilen.
Och när flaggan släpps...
har han alltid en lätt bil att köra.
Han behöver inte kämpa med sin bil
eftersom bilen inte tar kurvorna bra.
Han lyckas alltid fixa sin bil så att den är lättkörd.
Förra året var du ännu mindre nervös innan loppet.
Förra året var du avslappnad.
Det är Jackie som påverkar mig.
Om han är nervös känner jag det.
Jag såg en artikel i en tidning förra veckan
som handlade om Jackies liv med mig.
Utgångspunkten var fem nära vänner som har dött.
Och plötsligt insåg jag att de här fem personerna
är de vi stod närmast inom racingen.
För oss finns det ingen kvar inom racingen.
En underbar start av Stewart.
Är du orolig för hennes förmåga att hantera allt det här?
Det är kanske möjligt att hon håller allt inom sig
och att det kommer ut nån gång.
Men hon är en enormt stark person. Hon är nog starkare än jag.
-Hon är mycket starkare än jag. -På vilket sätt?
Hon ser de viktiga sakerna i livet.
Och jag respekterar henne för att hon inte låter känslorna välla fram.
Så du respekterar henne som du respekterar dig själv?
Jag tror att Jackie gillade att jag var sån.
Om jag hade gråtit hela tiden som vissa tjejer...
Jag förstår det, men jag måste vara stark för Jackies skull.
Här kommer han. Flaggan är redo.
Stewart vinner Monacos Grand Prix för Tyrrell.
Jag tror på turen. Man måste ha tur.
Det behöver alla. Men jag tror inte på otur.
Om man ofta har otur är man inte bara otursförföljd.
Då gör man nåt fel. Nåt är fel
och det måste man inse.
Skulle du spela?
Ì Monte Carlo går jag på kasinot kanske kvällen efter loppet.
Men jag satsar bara 25 dollar.
-25 dollar? -Det är allt.
Din snåla jävel. Du är så snål.
Jag skulle aldrig satsa pengar på nåt jag inte förstår.
-Du är så sniken! -Det har du helt rätt i.
Varför skulle jag satsa pengar på nåt jag inte förstår?
Roger, problemet är att när jag... I huvudet har jag en viss...
inställning till bilen.
Den hoppar ur växeln, och sen blir hela grejen...
Det är en mekanisk grej.
Det byggs upp hela tiden, och det är inte guppskydden.
Jackie har svårt att kommunicera i skrift.
Men han har inga problem med att kommunicera i tal.
Jag lärde mig att kommunicera. Jag lärde mig att förklara
varför bilen gjorde så här istället för så här.
Det kanske tog längre tid för mig att förklara än för andra,
men förklaringen var nog mer livfull eftersom jag ansträngde mig mer.
Det kändes som att jag inte hade nån broms i fram.
Jag kunde trycka på bromsen tills det gick hål i foten.
Jag var så jobbig.
Folk säger: "Jackie bara tjatar och tjatar om det här."
Jag gör det för att jag inte tror att de fattar.
Men många gånger gör de ju det.
Till slut startar den, men inte tvåan.
Jag tror att jag förstod mekanikerna och teknikerna.
Och jag respekterade dem för det de gjorde
och förstod kvaliteten på deras jobb.
Mina mekaniker var bättre på att göra det de gjorde
än jag nånsin var på det jag gjorde.
Och därför lever jag i dag.
Vissa av förarna är bekymrade över banans ytskikt.
Vi kommer med fler uppdateringar...
Ordet "säkerhet" gör mig upprörd
eftersom det var ett sjukt skämt. Det fanns ingen säkerhet.
Banorna var farliga och den medicinska beredskapen enkel.
En timme innan banan öppnas
pågår en inspektion ledd av Jackie Stewart
en förare med starka åsikter om säkerheten.
De har känt till den här tävlingen i nio månader
men väljer att lägga på ny beläggning den sista veckan.
Jag vill bara vara säker på
att om beläggningen spricker på träningen
ställer de in tävlingen.
Vi vill inte ha nåt mer skitsnack om att de reparerar banan.
Vi måste inse att racingen aldrig kan bli helt säker.
Målet inom motorsporten, i alla fall mitt mål
är att få bort de onödiga farorna.
Många anser att motorsport ska vara farlig.
Nästan gladiatorisk.
De är starka motståndare till Stewarts säkerhetskampanj.
Stirling Moss! Han ansåg att det inte var vårt jobb att göra sånt.
Han ansåg att vi måste ta risker.
Han var en god vän men vi hade olika åsikter om säkerhet.
Det finns en fråga där Jackie och jag inte är överens.
Jag anser att förvekligandet av alla bra banor är hans fel.
Jag anser att racing behöver ett visst mått av fara.
För mig är det som att laga mat utan salt.
Smaken kommer fram med faran.
Förarsäkerhet är en sak, men Stewart fokuserar på en större fråga.
Om vi är nåt annat är ansvarsfulla kan vi förlora den här sporten.
Om vi inte ser om vårt eget hus
genom att begränsa olyckorna till banan...
så att de inte drabbar åskådarna...
Den största risken är att det händer.
För min del behöver jag... Ni kan ju åka ut i en bil om ni vill.
Men det är 25 bilar här. Ni kan inte sopa rent för en tävlingsbil.
Ni skulle få göra det i 40 varv.
Stewarts kamp börjar ge resultat.
Inte minst med en toppmodern mobil läkarstation.
Jackie är en enormt beslutsam och uppriktig kille.
Och han, tillsammans med andra personer
har gjort Formel 1 otroligt mycket säkrare.
Den blir aldrig säker,
men att den är så här säker nu är helt och hållet tack vare honom.
Jackie var sällan hemma.
Jag hade Paul och Mark hemma, så det var ganska jobbigt.
Jackie var en hängiven familjefar,
men umgicks inte med familjen så mycket som han ville.
Varje gång han åkte undrade han om han skulle komma tillbaka.
Vissa kom inte hem, och de hade barn.
En dag kom Paul hem och sa: "När kommer pappa att dö?
Pojkarna i skolan säger att han kommer att dö,
för det gör alla racerförare."
Jag ser det här och jag...
känner dem. Jag känner att de är nära mig.
En, två...
Men man samlar sig och fortsätter.
Och jag är helt säker på
att det här påverkar din relation till din fru.
Jag tror att en del av problemet är att människor som du
och de andra intellektuella i USA
ägnar halva livet åt att analysera sig själva
istället för att njuta av det.
Så livet är bara lyckligt?
Nej, det innehåller sorgliga ögonblick.
-Jag har nog upplevt mer än du. -Det har du definitivt gjort.
Men jag har upplevt mycket, och jag har sett mycket liv.
Och därför förstår jag det nog mycket djupare än vissa.
För tre år sen sa du till mig
att du är mer medveten om din dödlighet när du kör.
Du älskar dina barn och din fru mer
för att du vet att du kan vara död om en vecka.
När jag trycker undan känslorna helt presterar jag som bäst.
Jag trycker undan dem medvetet.
När jag ser en kurva komma mot mig ser jag den i slowmotion.
Saker och ting rusar inte förbi i en otrolig hastighet.
De är kristallklara.
Hela mitt system, hela min fysiska kropp...
är så intensiv.
Det är som en slags berusning.
Jag tror att det måste kännas som att vara hög.
Jag flög fram och tillbaka över Atlanten
och tävlade i världsmästerskapet i Europa och världen
och i Can-Am Championship från juni till slutet av oktober.
När allt stämmer för Stewart är det få personer
som kan mäta sig med hans körstil och skicklighet.
Och just nu är Stewart i form.
Jackie Stewart är nu världsmästare för andra gången.
Där firar han
med stallkompisen Francois Cevert och stallchefen Ken Tyrrell.
VÄRLDSMÄSTARE 1971
Jag vet att Jackie kommer att slå en massa nya rekord.
Det här är bara hans andra världsmästerskap.
Han har skapat en ny standard inom motorsporten,
nåt för alla att sikta mot. Men lägg av nu, för guds skull.
Jag heter Jackie Stewart. Bilarna jag kör kostar...
Getty Premium säljer billigare än de flesta andra...
Goodyear G800 Supersteels - prestation som håller.
Capri - den sexiga europén.
Låt oss prata om pengar.
Tjänar du mer... än de flesta förarna?
-Jag tror det. -Varför det?
För att folk anser att jag är värd det.
Det handlar om mer än att bara köra en bil.
Det handlar även om marknadsföringsuppdragen,
och hur jag kan prata och få till ett avtal...
som kanske är bättre än andras.
Jag vet inte om han gillar att köra
eller om han gillar att han tjänar en massa pengar.
Jag förstår det inte riktigt. Jag har aldrig frågat honom.
I slutet av året var jag utmattad för att jag gjorde för mycket,
och kunde inte hämta min världsmästartrofé.
Det var mitt andra mästerskap och jag skickade Helen istället.
Jag var helt slutkörd.
Jag var fortfarande osäker
eftersom jag visste att jag inte var så smart som folk trodde.
Jag kunde fortfarande inte läsa och skriva.
Inte ens Helen visste nåt.
Hon visste inget. Jag fejkade.
Ingen visste. Det var en mycket väl bevarad hemlighet.
Segerns glädje. Förlustens vånda.
Jackie Stewart är med oss igen.
Han är världsmästare och vår expert på sporten.
Jag började bli ett känt ansikte i ABC:s "Wide World of Sports",
ett framgångsrikt program med stor publik.
...så spännande. Den är glamouren personifierad.
Den är färgstark, spännande och allt vi vill ha...
Men problemet var att jag inte kunde läsa på telepromptern.
Så jag fick fejka det.
...tre av dem här, och fyra...
Jag lärde mig mina repliker i förväg och försökte få det att funka.
...för att observera och kommentera har vi Jackie Stewart.
Alfa Romeon är en så kallad sport-prototyp.
Det är en mycket speciell bil...
Det krävdes mycket förberedelser, men verkade fungera.
MÅNDAG
Ett år gjorde jag 25 program åt ABC:s "Wide World of Sports".
Det var ett av åren då jag gjorde 43 resor över Atlanten.
Men resorna över Atlanten blev lite för jobbiga för honom.
Det här är inte den självsäkra Stewart vi är vana att se.
Han har missat ett lopp på grund av hälsoproblem
och Tyrrell måste vara orolig för sin stjärna.
Jag fick ett magsår som blödde.
Jag hade interna blödningar och var helt förstörd.
Där springer Colin Chapman ut.
Det är Emerson Fittipaldi. Ett storartat lopp...
Lotusteamet gör stort avtryck på säsongen 1972
med sin briljanta unga brasilianare.
Jag hade en mycket stark position, och det var många lopp
där vi kämpade mot varandra.
Han vann och jag kom tvåa eller tvärtom.
Jag visste att jag inte körde bra
och jag förbannade mig själv för att jag var för upptagen.
Fittipaldi är nu världsmästare i Formel 1 1972.
Den yngsta mästaren någonsin.
Det är mitt första världsmästerskap.
Jackie verkade inte gilla Emersons idé.
Emerson Fittipaldi, världsmästare, 61 poäng.
På andra plats: Jackie Stewart, 45 poäng.
I sportens värld vinner eller förlorar man.
Det viktiga är att vinna.
Jag vet inte hur många gånger jag blev tvåa.
Jag vet inte...
eftersom det är oviktigt.
Oavsett vad jag gör jobbar jag hårdare.
Så är det än i dag.
God morgon. Hur mår du? Kul att se dig. Kom tillbaka.
Hej! Har man sett!
Jackie är en av världens bästa förare.
Men jag vill fortfarande göra saker i livet.
En väldigt nära vän.
Och ibland gör jag det alldeles för ivrigt.
Jag kan bara göra det så.
Det är så jag har uppnått saker.
Det var så jag blev framgångsrik.
Det gör att jag är borta mycket.
Helen är less, men hon vet att jag gör mitt jobb.
Ibland säger hon: "Varför bryr du dig? Varför gör du det?"
...Ford Cosworth-motorn.
Jag gör det här för att det tillfredsställer mig.
Jag vill inte ta bort det som är Jackie Stewart.
Jackie Stewart, en av motorsportens stora personligheter...
Det här är det andra Formel 1-loppet 1973,
och Interlagos anordnar Brasiliens allra första Grand Prix.
Den regerande världsmästaren Emerson Fittipaldi
och Jackie Stewart.
Emerson var en brasiliansk stjärna och en tuff konkurrent.
Det var på modet med polisonger.
Jag sa: "Varför inte? Jackie har dem och han är snabb.
Jag måste ha större för att bli snabbare än han!"
Emerson!
Än en gång det välkända firandet.
Fittipaldi tar flaggan. Den lokala killen har gjort det
och Interlagos älskar det.
Vad tycker du om Emerson som pilot?
-Emerson Fittipaldi. -Vem?
-Killen som vann världsmästerskapet. -Jaha!
-Lotusen går inte att stoppa. -Han körde utmärkt.
Det var tråkigt att jag inte kunde ge honom hårdare motstånd.
Fem lopp har genomförts.
Fittipaldi har vunnit tre och Stewart två.
Träningen pågår på Zandvoort den här viktiga helgen.
Fittipaldi i sin Lotus och Stewart i sin Tyrrell.
De har tre vinster var,
men Stewart leder med en poäng. Båda stallen är förstås...
Det känns som att fjädern är för svag.
Jösses, Ronnies motor är tuff som attans.
-Var är Emerson? -Han har kraschat.
Åh nej!
Var? Vad har hänt?
Han körde in i skyddsräcket.
Fittipaldis bror.
Hans fru.
Alla drar en lättnadens suck.
Vi vet inget om Emerson skador
eller hur det här påverkar kampen om världsmästartiteln.
Men loppet börjar snart.
En bil har kört av i Panoramabocht.
Vi vet inte om det sitter nån i bilen.
Jag har precis varit på platsen.
Mannen är död. Jag såg det, det var fruktansvärt.
Jag är helt säkert på att det var Robert Williamsons STP March.
Williamson är död. Inget ärevarv, en stillsam presentation.
Ta den.
Stewart ligger nu tio poäng före Fittipaldi.
Och ett stort grattis till James Hunt och Hesketh Team.
Det är bara Hunts fjärde Grand Prix. Vilken prestation.
Jag tror att han började känna att det var lite idiotiskt.
Och jag tror att han började fundera över sitt liv.
Jag var på toppen av min kunskap och förmåga.
Och jag tjänade som allra bäst.
Och folk kröp för mig.
Och jag fick inte ut så mycket av det.
Det kändes negativt istället för positivt.
Det förvånade mig, och jag insåg att jag skulle sluta.
Han ville inte att det skulle bli offentligt
eftersom han inte ville att Helen skulle börja räkna ner.
Bara fem lopp till, bara fyra till, bara tre till...
Hon skulle vänta på det sista loppet med stigande oro.
För att det skulle ta slut.
Ibland ville jag säga till Jackie att sluta. Men det gjorde jag inte.
Jag svor på att aldrig göra det. Och det har jag inte gjort.
Har du skuldkänslor för det liv du utsatte Helen för?
Ja, för fan. Absolut.
Det är en väldigt självisk bransch, och jag har skuldkänslor.
När jag var på toppen av min karriär
vet jag att jag var en hemskt självisk och självcentrerad person
och världen måste cirkulera runt mitt liv.
Om man lägger i tredje växeln...
Min familj, min fru, mina affärsbekanta
mitt team, mina mekaniker, mina designer, min Ken Tyrrell...
De fick alla anpassa sig till vad Jackie Stewart ville.
-Vill du spela en match? -Ja.
-Jag har mitt racket! -Det där är bra.
Vi har pratat mycket om din make, Helen.
Men hans stallkompis då? Hur kommer ni överens?
-Francois? -Ja.
Han är rolig att umgås med. Och han älskar min familj
och Jackie. Vi kommer så bra överens.
Han är en vältränad ung man.
Det kom alltid tjejer
som försökte lära känna mig för att få lära känna honom.
På den här bilden pussade han mig inte alls.
Han larvade sig bara. Det är roligt, för Jackie...
Han brydde sig inte det minsta. För han visste att det var lugnt.
Det var inte på allvar.
Vi är så glada att Emerson Fittipaldi är tillbaka.
Han står i 14:e position, långt från Stewart och Peterson
med Ickx och Cevert i andra position.
Fem, fyra, tre...
Jag undanhöll aldrig nåt från Francois.
Berätta om din utbildning som förare.
Det är väldigt enkelt. Jackie gav mig all min utbildning.
Jag var en så kallad "galen förare".
Jag körde som fan. Jag tänkte inte tillräckligt på vad jag gjorde.
Jackie stoppade det och lärde mig
att man måste analysera sin bil och tänka på
vilken vision man måste ha.
Stewart vinner sin 27:e seger i Tyskland.
Ingen förare har vunnit fler lopp.
Han passerar den döde Jim Clark som hade 25 vinster.
Francois hade en omåttlig vilja att lära sig.
Det kändes bra att ha nån jag kunde föra nåt vidare till.
Och han var snabb.
Efteråt sa jag till Ken:
"Jag tror att Francois kunde ha slagit mig i dag."
Jackie är fortfarande mästaren. Han är den enda...
kanske i hela världen, som kan köra ett helt Grand Prix på 90 varv,
två timmar, utan att begå ett enda misstag.
Men jag tror att jag är lika snabb som Jackie på ett varv nu.
Vad betyder det? Vad måste du göra för att slå honom?
Jag får inte begå några misstag.
Ge mig kardan, Francois!
Stewart är nu oslagbar i jakten på världsmästartiteln.
Han har 60 poäng, följd av Cevert på 45
och Fittipaldi på 42.
Francois visste inte att jag skulle sluta.
Han var stallets självklara ledare följande år.
Francois!
Vid varenda lopp jag körde det året tänkte jag:
"Här kommer jag aldrig att tävla igen."
Jäkla kork!
Alla de här händelserna blev så koncentrerade i mitt sinne
eftersom det var sista gången jag gjorde det.
Så det var en härlig tid.
Sista kurvan, nu ser vi dem. Och Stewart har gjort det!
Hej, Jackie!
Han är nu 1973 års världsmästare!
Det är två Grand Prix kvar i Kanada och USA.
Under veckorna innan Grand Prix i Amerika
åkte vi ner till Bermuda.
Jackie hade åkt iväg för att spela golf.
Vi bara låg där och diskuterade om Jackie tänkte sluta.
Och jag sa: "Om han gör det blir du nummer ett."
Och han svarade: "Jag hoppas det.
Men jag vet inte."
Han spelade ofta piano.
Och han spelade ett underbart stycke av Beethoven.
"Pathétique."
Han retade mig alltid med den där musiken
eftersom jag blev så påverkad. Jag älskade att höra honom spela.
Och när vi åkte därifrån var det...
Jag hade en underlig känsla när jag åkte.
Mina damer och herrar, om ni så önskar
får ni nu röka. Enbart cigaretter, tack.
Lustigt nog sa Francois så här den dagen:
"Om det händer mig nåt..."
Han trodde inte på livet efter detta. Om man dör är det slut.
Jag sa: "Jag tror att du har fel. Jag tror att det finns nåt.
Det kan inte bara vara ingenting."
Och han sa: "Vet du vad?
Den som dör först återvänder och ger den andra ett tecken."
Ser ni den här trofén? Det krävs mycket för att vinna den.
Precis, vänd på den!
Testar 1, 2, 3. Watkins Glen.
Kan mr och mrs Edsel Ford gå till Fort Motor Companys kontor
som ligger till vänster om...
Min fru Cynthia och jag skulle träffa Jackie och Helen.
Vi kom till träningen och...
Alla var på gott humör.
Det var en väldigt festlig helg.
Jag kom allt närmare det som skulle bli
mitt sista lopp, mitt hundrade Grand Prix.
Jag var inte nervös eller uppspelt.
Det var slutet på en lång säsong.
Jag hade vunnit världsmästerskapet.
Och det kändes fantastiskt bra
att min karriär var på väg mot sitt slut.
Efter morgonens träning har Ronnie Peterson den snabbaste tiden
på 1 minut och 39,6 sekunder.
Innan sista träningen sa Ken till mig:
"Det finaste du kan göra i ditt sista Grand Prix,
även om du leder,
är att flytta på dig och låta Francois vinna."
Och jag sa: "Det är att begära mycket. Mitt sista Grand Prix?
Det måste jag fundera på."
Stewarts stallkompis, den 29-åriga fransmannen Francois Cevert,
har haft en fantastisk säsong hittills.
Han kolliderade med Jody Scheckter för två veckor sen på Mosport
men är tillbaka i bilen den här helgen.
Jag kan inte vara lyckligare. Allt jag gör
som handlar om motorsport är ett nöje.
Allt. För det är min passion.
Jag satt i depån. Jag hade tagit fram mina böcker och allt.
Han tittade upp och gjorde... innan han fällde ner visiret.
Vår sista träning börjar nu och fortsätter i en halvtimme.
Det låg skräp över hela banan. Stora bitar.
Och de var blå.
Jag gick till bilen som fortfarande rök.
Och Francois satt i bilen.
Och... det var en fruktansvärd syn.
Det var så...
Den våldsamma kraften var så vidrig.
Herregud, det är fortfarande...
Det plågar mig fortfarande.
Jag tänker ofta på honom.
Francois och jag hade långa samtal om döden...
och om det fanns nåt liv efter döden.
TILL MINNE AV FRANCOIS CEVERT
Jag sa: "Om det händer dig kommer du tillbaka och berättar."
Och det gjorde han.
Så jag vet att det finns ett liv efter detta.
Det är allt jag har att säga om det.
Jag ser inte det förflutna i rosenrött.
Så tänker inte jag.
Jag har upplevt jobbiga saker.
Men även oväntade positiva saker.
Jag var 43 år gammal...
och hade slutat köra för ett tag sen,
när jag fick diagnosen allvarlig dyslexi.
Och jag tänkte: "Jag har blivit räddad från att drunkna.
Jag är inte dum eller trög.
Jag är inte enfaldig."
I dag säger folk att dyslexi kan vara en fördel.
Jag vet inte om det är sant.
Men om min historia kan hjälpa människor
som inte kan läsa och skriva...
ser jag det som en framgång.
Mitt liv har varit som en raket...
där de ljusa färgerna blandas med de djupaste, mörka färgerna.
Och jag tror att det är där man känner
vad som är verkligt på riktigt.
Jag har upplevt jobbiga saker, och de har varit riktigt jobbiga.
Men det visade mig hur det goda livet såg ut
och vad livet gav mig för att jag körde racerbil.
Undertexter: Pernilla Hallgren plint.com