Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DOKUMENT NETFLIX
V této zemi
rodina znamená všechno.
Je to pouto mezi členy smečky,
skupiny
a stáda,
které jim umožňuje úspěšně přežít.
Nikde se tato pouta netestují zuřivěji
než na velké poušti Kalahari.
Tady rodiny utvářejí
odvážné matky…
moudří starší jedinci…
a houževnatí outsideři.
Všechny přitahuje rozsáhlá oáza, která leží v samém srdci pouště.
Delta Okavanga.
Je domovem pro více živočišných druhů než jakýkoli jiný mokřad na Zemi…
a prochází extrémní změnou období, jaká na planetě nemá obdoby.
Chaosem a útrapami nadcházejícího roku
se propletou osudy
a vzniknou neuvěřitelné vztahy.
Nejen v rodinách, ale i mezi nimi.
A dokonce se samotnou zemí.
Pro dvouletou lvici
síla rodiny vychází z její smečky.
Ona a její sesterstvo ovládají toto území,
kde jejich vůdčí samec vládne jako král válečník.
Ale v deltě může změna přijít náhle
a rozvrátit poklidný život rodiny.
Slabinou její smečky je král sám.
Léta bojů, aby ochránil svou rodinu a území,
si vybrala svou daň.
Jeho slabost lvici ohrožuje.
A představuje příležitost
pro dva ctižádostivé mladé samce.
Starý válečník značkuje své území.
Ale je zranitelný.
A stojí proti přesile.
Každý rok v deltě Okavanga je nová a nebezpečná cesta,
ale lvici
tento rok přinese nejistotu, jakou dosud nepoznala.
Každá rodina se potýká s náročným životem v deltě po svém.
Smečka psů hyenových má 24 členů.
Její síla je důkazem kvalit vůdkyně,
alfa samice.
Vycvičila je, aby přemýšleli a lovili jako jedna bytost.
A starali se o všechny.
Ale alfa je březí.
Její tým přijde o vůdkyni,
zrovna když v deltě dojde k největšímu zvratu.
Je květen.
A okolní poušť Kalahari zažívá nejhorší sucho za desítky let.
Tisíce zvířat prchají z vyprahlých vnějších oblastí
a cestují celé týdny.
Všechny to táhne sem z jediného důvodu.
Je tu voda.
Dešťová voda, která spadla před čtyřmi měsíci
v Angolské vysočině na severu,
konečně dotekla dolů
přes poušť Kalahari až do planin delty.
Přes devět trilionů litrů sladké vody
zaplaví rozsáhlou poušť…
a vytvoří
největší oázu na planetě.
Za přívaly vod přicházejí velká stáda…
jež se přidávají k těm, kdo tu žijí celoročně.
Každý musí sehrát svou úlohu
při formování a udržování této země.
I šestiměsíční slonice
při své první návštěvě.
Nikdy neviděla tolik vody…
a potravy.
Když se prokousávají nekonečným záplavovým územím,
stávají se sloni přirozenými zahradníky delty…
kteří vyplejí mnohem víc, než mohou sežrat.
Ale přílišné protrhávání může zanést vodní cesty
a zastavit rozlévání vody.
Co zahradníci ucpali,
to rodiny hrochů prorazí.
Protože hroši neumějí plavat, chodí po dně.
A za sebou nechávají hroší dálnice…
které propojují řeky s jezírky a jezírka se zaplaveným územím,
aby voda mohla proudit
a sytila energický růst v celé deltě.
Ale záplava není dobrou zprávou pro všechny.
Pro lvici
znamená také ztrátu lovišť.
A po starém králi válečníkovi se slehla zem.
Ať utekl, nebo byl zabit,
jeho trůn uchvátili mladí vetřelci.
Teď tu smějí zůstat pouze lvice vhodné k páření.
A k těm ona nepatří.
Pro tyto nové samce je jen další hladový krk, který je třeba sytit,
třebaže ničím nepřispívá.
Vykázaná a osamocená
bude muset napnout všechny síly, aby vůbec přežila.
Alfa samice strávila týdny v noře.
Vždyť kdo by opustil tuhle bandu otrhánků?
Ve věku čtyř týdnů se její štěňata poprvé vydávají ven.
Všech čtrnáct.
Protože fena nemůže sama lovit, musí se spoléhat na smečku,
že jí přinese maso, které potřebuje, aby neztratila mléko.
Ale její domácí práce nikdy nekončí.
Vymetá z nory
klíšťata a blechy nahromaděné za tři týdny.
Přistanou přesně tam, odkud přišly.
Její smečka je na hlídce…
bez své vůdkyně.
A naplavená voda ji zpomaluje.
Vodušky.
Jediná by stačila nakrmit celou smečku.
Díky roztaženým kopytům a silným nohám
dokážou vodušky běhat vysokou vodou.
Bez vedení alfa samice
je smečka pronásleduje do hlubší vody.
Je to zbytečné.
A pak…
osamocená impala.
Ta nemá pádlovitá kopyta a dlouhé nohy jako voduška.
Rychle dokončí práci, aby se vyhnuli střetu s konkurencí.
Smečka často složí slabé nebo raněné zvíře ze skupiny,
snadnější kořist,
čímž navíc pomáhá snižovat výskyt nemocí ve stádech.
Lovci přinesou potravu tím nejbezpečnějším způsobem.
V žaludku.
Dokud se štěňata nenaučí sama lovit,
žerou jako první.
Štědrost je hlavní zásadou jejich smečky.
Ale naučit se dělit s ostatními není tak snadné.
Vrátit se do nory s prvním kusem masa v životě
je prostě to nejlepší.
Když je hladina vody nejvýše,
Okavango se promění v skutečný ráj.
Vodní živočichové z okolních řek a bažin
se rozptýlí do travin naklást jikry.
Větve a stromy, které do vody srazili sloni,
tvoří ochranné líhně rybího potěru.
Když příval vody vrcholí,
delta se roztáhne na dvojnásobek původní velikosti
a z původně vysokých a suchých míst se stanou žádané oblasti.
Vodní fíkovníky nabízí perfektní hnízdiště
pro neuvěřitelnou rozmanitost rybolovných ptáků.
Pro tyto rodiny není tak důležité, kde stavějí.
Ale co stavějí.
Hodí se jen ty nejlepší stavební materiály.
Nemůžete-li najít přesně to, co hledáte…
ukradněte si to u souseda.
Vždycky si to může ukrást zpět.
Konečně
je připravené hnízdo, kam uloží svůj nejvzácnější poklad.
Opatrně je obrací…
a stíní před žhavým sluncem.
Vaječná skořápka? Šnečí ulita?
Je to nezkušený tatínek.
Každý spěchá, aby vyvedl mladé,
než záplavová voda ustoupí…
a hnízda přijdou o svou ostrovní ochranu.
Lvice se snaží zabít kořist.
V sušších podmínkách by bahnivec nebo voduška byli sázkou na jistotu.
Ale ne když je voda vysoko, ne když je lvice sama.
A navíc má konkurenci.
Je čas zatlačit protivníky.
Je to čiré zastrašování. Svou oběť nesežere.
Smečka už by její trpělivost raději neměla pokoušet.
V září teploty stoupají
a hladina vody začíná opadat.
Vznikají pomalu vysychající jezírka plná ryb.
Dokonalé načasování.
Rodiče se dají do práce.
Musí nakrmit své milované příšerky.
Jak voda ustupuje, každý den se tvoří nová jezírka.
Každý má svou zvláštní techniku,
jak zacházet se zobákem.
Pelikáni upřednostňují rybářskou síť.
Rybaříci jižní…
bombardují střemhlavým letem.
Zejozob africký louská šnečí ulity dokonale rychle a přesně.
A poněkud teatrální volavka černá
svou pelerínou vytváří stinná místa, kde se rády schovávají rybky.
Bravo.
Různé přístupy s jediným účelem.
Aby ptáčata co nejrychleji nabrala sílu.
Nejhladovější jsou pelikáňata.
Musí se krmit až třicetkrát denně.
Neúnavní rodiče dobře znají
zlaté pravidlo rodinného života v deltě.
Čím silnější je mládě, tím větší má šanci na přežití.
Jak záplavové vody ustupují
a stoupá horko pouště,
loviště vysychají
a posunují rovnováhu moci zpět k predátorům.
Ale protože je lvice sama, její úspěšnost při lovu je stále nebezpečně nízká.
A lvice je každým dnem slabší.
Aby to bylo složitější,
začíná u ní období říje.
Její pach se donese všem lvům v okolí.
Včetně těch, kterým se chce za každou cenu vyhnout.
Mladým samcům, kteří zničili její rodinu.
Ale jak se loviště otevírají,
přivábila jiného, ještě většího samce.
Jeho tmavá hříva a hluboké volání
svědčí o tom, že je v nejlepším věku a kondici.
Je to riskantní.
Ale když spojí síly,
mohl by jí zajistit ochranu a pomohl by jí lovit.
Její nové spojenectví má krátké trvání.
Cizinec po pár dnech odchází.
Lvice je opět sama,
ale tentokrát je březí.
Už nebude lovit jen pro sebe.
Každá rodina v deltě
je úzce napojena na rytmy střídajících se ročních období.
Hladina vody prudce klesá
a voda se mění v bahno.
Pro slůně je to zábava,
ale pro stádo je to znamení, aby šlo dál.
S tím, jak nastává období sucha,
musí stáda maximálně využít pastvu, která zbývá.
Učí se pozorováním.
Ale v něčem se ještě musí zdokonalit.
Třeba že si má dávat pozor, aby nezůstala pozadu.
Vedou ji na zvláštní místo.
Do hájku vějířovitých palem.
Těm se daří tam, kde po odpařujících se vodách zbyly solné bažiny.
A plody, které visí nahoře,
slonům moc chutnají.
Sklízet tak nedostupnou lahůdku
dokážou jen tyto čtyřtunové kolosy.
S každým zatřesením spadnou stovky plodů najednou.
Sklepe jich dost pro všechny.
Tato vzácná potrava
není jen pro jeho rodinu a ne jen pro dnešek.
Sloni jsou hlavní rozsévači
semen vějířovitých palem.
Toto ovoce tu zanechali předci slůněte.
A ona teď udělá to samé pro nadcházející generace.
Stádo ponese semena mnoho kilometrů.
Tam, kde je sloni s trusem zanechají, semena mohou zakořenit.
To je další ze zásadních příspěvků stáda k životu v deltě.
Bude to poslední pořádné jídlo.
Odteď povede každý jejich krok vzrůstající nouze o potravu a vodu.
Psi hyenoví záplavu přežili,
ale ne zcela beze ztrát.
Jeden člen smečky byl zabit
a teď nejlepší lovci opustili alfa samici a její mláďata.
Příliš mnoho nových hladových krků, a málo dostupné potravy.
Je čas, aby nováčci vylezli z nory
a začali hledat potravu sami.
Štěňata zažívají první dobrodružství.
První hlídku s dospělými.
I když jsou spíš na obtíž než k užitku.
Jejich malé nožky uběhnou až 15 kilometrů denně.
Alfa samice musí přestavět svůj tým v dokonalý lovecký stroj…
a naučit štěňata, jak lovit ve smečce.
Ustupující záplavové vody
vytvořily dokonalé podmínky k rozpoutání pohromy.
Saranče.
Vzrůstající teplo spouští jejich hromadné líhnutí.
Deset milionů lačných úst požírá usychající vegetaci.
Jedině starodávná termitiště jsou netečná
vůči velkým silám, které teď v deltě převládly.
Je říjen.
Za dva krátké měsíce
sucho proměnilo zelenající se ráj
ve vyprahlý suchopár.
Všechna stáda hledají vodu,
kde jen mohou.
Jsou snadným terčem dvou mladých samců.
Kteří jsou s každým dnem větší a silnější.
Sledují buvoly na každém kroku.
Lvice stopuje stejná stáda,
a tak se od samců musí držet v bezpečné vzdálenosti.
Ve svém požehnaném stavu zoufale potřebuje žrát.
Ale ulovit kořist velikosti buvola
je prakticky nemožné, když je sama.
Maximálně se může přiživit na zbytcích, co zanechali samci,
ožírat mršiny, které ji sotva udrží při životě.
Sucho sehnalo dohromady všechna stáda a jejich predátory.
Stahují se do středu delty,
kde zbývají poslední zdroje vody.
Malá slonice a její stádo
musí s každým dalším dnem jít dál a dál.
Zrak možná mají slabý, ale díky vysoce vyvinutému sluchu a čichu
vycítí sloni nebezpečí na kilometry daleko.
Krokodýli nilští.
Někteří dlouzí až šest metrů, vážící tři čtvrtě tuny.
Ale většina je malá, asi tak metr na délku.
Starší slonice ukazují mláděti, jak se dostat k vodě,
překonáním tohoto zvláštního překážkového běhu.
Konečně.
A pokud ještě neovládáte umění zacházet s chobotem,
ponořit hlavu je také dobrý způsob, jak se napít.
Slůně se učí…
a je to těžké.
Tato bahnitá louže je pro stádo záchrana.
Sloni bahno také používají k ochraně kůže před sluncem.
Bláto ochlazuje jejich přehřátá těla, jak se z nich odpařuje voda.
Prach se usazuje v záhybech a puklinách jejich kůže
a chrání před sluncem.
Takovéto místo je velice vyhledávané.
Ale stádo slonů se ze svých bahenních lázní ještě vzdálit nehodlá.
Tyto náročné chvíle učí rostoucí štěňata mnoho věcí.
Rušit nažrané supy musí být dobrá lekce z…
něčeho.
Osamělá hyena…
je důležitějším zdrojem poučení.
Testovat úroveň stresu jim pomáhá připravit se
na budoucí konfrontace
s konkurenty.
Ale tu nejdůležitější lekci se musí teprve naučit.
Umění…
lovu.
Když je teď alfa zpátky ve vedení…
směřuje smečku tak, aby zahnala kořist do hustého bahna
a tím ji zpomalila.
Její vedení se vyplácí.
Štěňata se učí, na koho se zaměřit…
a koho nechat být.
Smečka je každý den chytřejší a její pouto pevnější.
Na konci října teploty vylétly ke 45 stupňům Celsia.
Nespadla ani kapka.
V posledních letech se tu období sucha prodlužují
a horka jsou úmornější.
Tento rok se rychle stal rokem největšího sucha za celé století.
Každý den je sázka na nejistotu,
jestli stádo najde dost vody, aby se udrželo naživu.
Slůně a jeho matka ji potřebují nejvíc.
Malá slonice je vězenkyní této země,
která jí jen před pár měsíci nabízela takovou hojnost.
Její přežití naprosto závisí
na moudré staré vůdkyni.
Je to matriarcha stáda.
Ta chodí po těchto cestách
od doby, kdy sama byla slůnětem.
V mozku plném vzpomínek
si nese starodávnou vnitřní mapu,
kde se dají najít poslední zbytky vody.
Rodina je víc než jen stádo.
Rodina je paměť,
a ta činí rozdíl
mezi životem a smrtí.
Staré rodinné znalosti je vedou k jedné z posledních zbylých louží vody
v celé deltě.
Každá bahnitá kapka zachraňuje život.
Ale maličká se k vodě nemůže dostat.
A tak do ní prostě skočí.
Dostat se ven už tak snadné není.
Pro neohrabané slůně je milující rodina tím nejmocnějším spojencem.
Není času nazbyt.
Potřebují další vodu,
a tak ji půjdou hledat do počínající bouře.
Konečně se začínají sbíhat mraky.
Obrovské základy bouře.
Sloni jsou schopni slyšet nízké frekvence vzdáleného hromu
a odhalit bouřku vzdálenou 200 kilometrů.
Ale pro krajinu, kde po sedm měsíců nespadla ani kapka deště,
jsou jemné suché trávy jako tikající bomba.
Dospělí ve stádu už požár zažili.
Každý rok až čtyři tisíce čtverečních kilometrů delty shoří.
Sloni vědí, že se musí přimknout k sobě, když hledají cestu mezi plameny.
Požáry jsou ničivé…
ale nepohltí všechno.
Pastviny prořídly a oheň nemá dost paliva, aby se udržel.
Ve vyprahlých oblastech se vytvoří nové cesty,
kudy přitečou proudy vod v příštích letech.
Delta vždycky našla způsob, jak se vzpamatovat,
protože její obyvatelé nikdy nepřestávají hrát svou roli.
Nakonec nebe vydá déšť.
Největší sucho, jaké kdo pamatuje,
konečně pominulo.
V příštích pěti měsících
tu spadne půl metru deště.
Každý kus země spálené ohněm
se obnoví.
Stáda už se mohou vzdálit od kaluží vody.
A predátoři se rozptylují.
Tím uvádějí do pohybu pasoucí se zvěř,
dávají novým výhonkům šanci vyrůst
a brání tomu, aby byla některá oblast úplně vyčerpána.
Rovnováha…
je udržena.
A s příchodem dešťů…
přišla i čtyři nová lvíčata.
Záplava zeleně spustila populační explozi.
Lvice svá mláďata každých pár dnů přenáší…
aby jejich pach nepřivábil nepřátele.
Ale její poslední přesun nezůstal bez povšimnutí.
Mladí samci zachytili jejich stopu.
Přítomnost mláďat jiného samce nesnesou.
Lvice je o polovinu menší a sama proti dvěma.
Jsou v pasti.
Instinkt jí velí zavést děti do bezpečí.
Ale lvíčata netuší, proti komu stojí.
Jedno lvíče ztratila.
Za svou rodinu bude bojovat na smrt…
ale samci nechtějí riskovat další zranění.
Díky matčině statečnosti tři její lvíčata přežila.
Nemůže dlouho odpočívat.
Nikoho jiného nemají.
Psům hyenovým život zase připadá krásný.
Jejich matka obstála v největší výzvě, jaké kdy čelila.
Provedla smečku ztenčenou na polovinu
útrapami sucha
a proměnila nezvedenou partu zelenáčů
v pracovitý a úspěšný tým.
Jejich návrat je dokonán.
Kurážná malá slonice si zapisuje první rok života v deltě…
a sama přispěla k jeho udržení
každým rákosem, který ušlapala,
a každým palmovým semenem, které zanechala.
Pokud přežije dalších 30 až 40 let
narůstajících extrémů,
požárů, záplav a hladomorů…
nakonec se stane matriarchou
a předá vše, co se naučila,
další generaci.
Lvíčatům jsou teď čtyři měsíce,
nabývají na síle
a každý den jsou schopnější.
Lvice je sama a bez pomoci udržuje dobře živené.
Jejich hry jsou příprava na skutečný život.
Musí se naučit lovit kořist jako jejich matka.
Ona kdysi ztratila to, co pro ni bylo nejvzácnější.
Ale teď má vlastní malou smečku.
Její mláďata se brzy naučí, že je rodina životně důležitá.
Jen jedna z myriády rodin, jejichž přítomnost zachovává jejich zemi.
Tato zvířata se budou dál přizpůsobovat,
jak nejlépe dokážou…
rostoucím hrozbám, kterým čelí.
Světové klima se mění…
a je čím dál nepřátelštější a extrémnější.
Jejich největší zbraní v boji o přežití je mít jeden druhého.
Protože jejich osudy jsou svázány s touto krásnou divočinou.
Velkolepou,
proměnlivou
deltou řeky Okavango.
Překlad titulků: Markéta Demlová