Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- ספיישל קומדיה של NETFLIX -
‫קבלו את טיילור טומלינסון!
‫תודה רבה!
‫תודה!
‫תודה רבה לכם!
‫תודה!
‫אני כל כך מעריכה את זה שאתם כאן. ‫היו לי כמה שנים קשות.
‫עשיתי פוני בשלב מסויים. תקופה אפלה.
‫בכלל לא רציתי פוני. ‫רק רציתי שיבדקו אם אני בסדר.
‫וזה עובד, דרך אגב.
‫את מעלה סלפי עם הפוני,
‫כולם כזה, ״אמוג׳י אש, לכי על זה, אחותי!״ ‫ואז את מקבלת הודעה,
‫״הכול בסדר איתך?״
‫הינה מה שהיה. עשיתי פוני.
‫ויומיים אחרי עשיתי פטריות בפעם הראשונה.
‫וברגע שעשיתי את הפטריות,
‫הייתי כזה, ״הייתי צריכה לעשות אותן קודם.
‫בטח לא הייתי עושה את הפוני הזה ‫אם הייתי סולחת לעצמי קודם, אה?״
‫אבל, יודעים מה? ‫לעשות פוני זה בדיוק כמו להיות על פטריות.
‫את כל הזמן מסתכלת על החברים שלך ‫ושואלת ״אני נראית מוזר?
‫הייתם אומרים לי ‫אם הייתי נראית מוזר, נכון? זה…
‫זה שונה בקטע טוב? זה לא טוב?
‫יודעים מה? שיניתי את דעתי, ‫אני לא רוצה לעשות את זה.
‫מאוחר מדי? זה כבר קורה?
‫אוקיי, לא, אני יכולה להיות הבן אדם הזה.״
‫חזרתי לטיפול. מישהו פה בטיפול?
‫הרוב נשים. זאת הבעיה.
‫מאוד קשה להישאר בטיפול.
‫המטפלת הקודמת שלי אמרה לי ‫שכשאני מתקרבת לאנשים
‫יש לי נטייה להרס עצמי.
‫חשבתי שזה בולשיט,
‫אז נעלמתי לה.
‫ואז… בסוף חזרתי
‫כי הספקתי לצאת עם מספיק אנשים
‫שנתנו לי משוב זהה על האישיות המחורבנת שלי.
‫המכסה הרומנטית שמגיעים אליה ואומרים,
‫״אוי לא! אולי זאת אני!״
‫אוי, הביקורות הגיעו והן… חד משמעיות.
‫איזו באסה.״
‫אז אחרי פרידה מאוד קשה לפני כמה שנים,
‫סוף כל סוף עשיתי חשבון נפש
‫ואמרתי, ״אוקיי, טיילור, חמישה ‫מתוך חמישה בחורים חושבים שבמהלך ריב
‫את מתנהגת כמו רקון שנתקע בשקית זבל.
‫אז אולי הגיע הזמן שתתחילי לקחת קצת קלונקס
‫או שתעשי זריקת כלבת״.
‫אני על תרופות עכשיו.
‫עוד מישהו? נוגדי דיכאון?
‫תרופות? כן.
‫נחמד. על מה אתם? תצעקו.
‫סרטרלין, ציפרלקס. הו!
‫תראו אותנו. כל החבר׳ה כאן!
‫אלוהים! אני גם לוקחת משהו.
‫בחיים לא אגיד מה, זה מאוד אישי, אבל…
‫אני צוחקת. אני לוקחת כמה תרופות.
‫אני על קלונקס לפי הצורך להתקפי פאניקה.
‫אני כל כך שמחה ‫שאני לוקחת קלונקס עכשיו, כי קודם
‫הייתה לי תרופה אחרת, היו לי התקפי פאניקה
‫בדיוק כשהייתי צריכה ללכת לאנשהו
‫שזה הזמן הכי גרוע ‫להתקף פאניקה כי חייבים לעצור
‫את התקפי החרדה כמו חרא שלא רוצים שיצא.
‫כשאתם, כאילו, ״אוקיי,
‫הוצאתי שישים אחוז מזה מהמערכת.
‫לא סיימתי אבל אני צריכה ללכת לעבודה.
‫אטפל בארבעים אחוז הנותרים אחר כך
‫או שאסיים עם זה בתא הגדול ‫בהפסקת הצוהריים אם לא יהיה שם מישהו״.
‫נתנו לי משהו אחר לשינה
‫כי יש לי סיוטים בלילות. ‫אין דרך כיפית ואגבית לומר את זה.
‫״אני מתעוררת בצרחות ו…״
‫כדורי השינה שקיבלתי נהדרים.
‫הם לא מפסיקים את הסיוטים,
‫אבל הם כן מונעים ממך לזוז בזמן שהם קורים.
‫מה שנשמע כמו דבר רע, אבל לפני כן
‫הייתי מתעוררת באמצע הלילה מבוהלת
‫ועכשיו אני ממשיכה לישון
‫עד לסופו של הסיוט,
‫מה שעוזר לי לסגור מעגל.
‫כאילו, ״אה, הוא דוקר אותי בסוף.
‫אוקיי, תפנית בעלילה מ. נייטמר שאמלאן״.
‫חשבתי שהייתי על נוגדי דיכאון.
‫מסתבר שאני לא.
‫מסתבר שאני בעצם על מייצבי מצב רוח,
‫שמשתמשים בהם כנוגדי דיכאון.
‫עובדה כיפית על תרופות במרשם.
‫כל מה שהם רושמים ‫בעצם משתמשים בו לארבעה דברים שונים.
‫אז את לא באמת יודעת מה הבעיה שלך
‫עד שאת מוצאת שילוב שעובד
‫ואז מגגלת את התרופות בעצמך.
‫אז אחרי שנים של ניסוי וטעייה,
‫סוף כל סוף מצאתי ‫שילוב של תרופות שעובד עבורי,
‫ולפני שישה חודשים ‫החלטתי לגגל אותן, כי למה לא?
‫ומסתבר שכל מה שאני לוקחת
‫בעיקר ניתן לאנשים ‫שסובלים מהפרעה דו-קוטבית.
‫אז חזרתי לפסיכיאטרית שלי ואמרתי לה, ״היי,
‫אנחנו חושבים ש…?״
‫והיא אמרה, ״הו! כן!״
‫ואני כזה, ״ככה את מספרת לאנשים?״
‫והיא אמרה, ״לא, בטח שלא. לא ידענו.
‫אני שמחה שמצאנו תשובה״. ‫והייתי כזה, ״אנחנו?״
‫״באמת לא ידעת ‫שיש לי הפרעה דו-קוטבית?״ והיא אמרה,
‫״לא, כמובן שלא. ‫חשבתי שאנחנו מטפלות בחרדה ודיכאון.״
‫אז אמרתי, ״אוקיי, כי זה מרגיש קצת כמו
‫כשעוטפים את התרופה של הכלב בגבינה צהובה״.
‫אז אמרתי, ״אני לא יודעת ‫איך אני מרגישה לגבי האבחנה״. והיא אמרה,
‫״ובכן, אם זה יגרום לך ‫להרגיש טוב יותר, את לא חייבת להגיד,
‫׳אני דו-קוטבית׳. ‫את יכולה לומר ׳יש לי הפרעה דו-קוטבית׳״.
‫מה שמרגיש כמו כשמישהו אומר לך,
‫״אמרתי שהתנהגת כמו כלבה״.
‫אני כל כך שמחה שאתם יודעים שאני דו-קוטבית.
‫כלומר, אני לוקחת תרופות מתאימותֿ ‫יש לי טבעת מצב רוח, אני מתמודדת יפה.
‫אבל כשגיליתי לראשונה, ‫זו הייתה גלולה מאוד מרה לבלוע.
‫ובלעתי הרבה גלולות.
‫כי כשאתם לראשונה מגלים דבר כזה,
‫אתם כזה, ״אני מתכוונת לספר למישהו?
‫כדאי שאספר למישהו?
‫ואם אכן אספר לאנשים,
‫האם אני מושכת
‫ו/או מוכשרת מספיק ‫בכדי להיות מקור השראה לאחרים?״
‫כאילו, אם יש לי משהו ‫ולאדם אחר יש את אותו הדבר
‫והוא מגלה שגם לי יש את זה,
‫הוא ירגיש טוב או רע עם המידע הזה?
‫כי כשאובחנתי הם התחילו לדקלם שמות.
‫הם אמרו, ״את יודעת מי עוד דו-קוטבית?
‫סלינה גומז״.
‫והייתי כזה, ‫״זה באמת גורם לי להרגיש טוב יותר.
‫היא מאוד יפה.
‫טוב. אני מוכנה להיות דו-קוטבית״.
‫לא גדלתי
‫בבית עם מודעות לבריאות הנפש.
‫היינו מאוד דתיים.
‫אני לא יודעת אם אי פעם ‫ניסיתם לספר לאבא השמרן שלכם,
‫שיש לכם בעיה נפשית. זה לא הולך כזה טוב.
‫כשהייתי בתיכון אמרתי לו ‫״אבא, אני חושבת שאני מדוכאת.״
‫והוא אמר, ״את פשוט צריכה קצת חלבון. ‫תאכלי כף של חמאת בוטנים.״
‫כן, יש הרבה אבות שמעבירים את חייהם בלחץ,
‫נאחזים בצנצנת חמאת בוטנים כאילו זו התשובה,
‫כמו מצוף בסערה.
‫״זה יעבור!״
‫העצה הנפשית היחידה שאבי נתן לי
‫כשהיו לי התקפי פאניקה בתיכון
‫ועוד לא ידעתי מה הם ונלחצתי מאוד.
‫״לא יודעת מה לעשות.
‫לא יודעת מה לעשות כשאני מרגישה ככה. ״
‫והוא אמר, ״בסדר.
‫כל מה שאני יכול לומר לך ‫הוא שכשאת מרגישה כך
‫תתרחקי הכי רחוק שאת יכולה ‫מהאנשים שאכפת לך מהם…
‫עד שתרגישי אחרת״.
‫שזו עצה שנותנים לאדם-זאב, כאילו…
‫״פשוט תברחי ליערות עד שלא תהיי מפלצת יותר.
‫אל תיתני להם לראות אותך משתנה. ‫הם לא יקבלו אותך כמו שאת.״
‫וגם חלק מהחברים שלי ‫הפחידו אותי כשהתחלתי עם תרופות.
‫הם אמרו, ״ניסיתי נוגדי דיכאון
‫לא אהבתי את ההרגשה כשלקחתי אותם. ‫לא הרגשתי כמו עצמי״.
‫ועכשיו כשאני לוקחת אותם, ‫אני כזה, ״כן, גם אני! זה מדהים״.
‫אוקיי? ואני כן מרגישה כמו עצמי.
‫אני פשוט מרגישה ‫כאילו מישהו יושב עליי ואומר, ״שקט…
‫תפסיקי לדבר. את תהרסי הכול. אנחנו…
‫אנחנו מנסים לעזור לך.
‫היית כבר נשואה אם היית פשוט סותמת.
‫זוכרת? כן, גם אנחנו. ‫אנחנו מנסים לעזור לך. לכי לישון.
‫תבחרי הרפתקה אחרת.״
‫ומזהירים אותך ‫לגבי תופעות הלוואי של התרופות.
‫אומרים, ״ייתכן שהחשק המיני שלך ידעך.״
‫ובכנות, אני כן מרגישה את זה ‫מאז שהתחלתי עם התרופות,
‫אבל אני לא בטוחה אם החשק המיני שלי נמוך
‫או שהערך העצמי שלי פשוט גבוה יותר.
‫אתם יודעים?
‫זה כאילו, אני לא במצב רוח, ‫או שאני לא צריכה את האישור? איזה מהם?
‫כי דיכאון יוריד אותך לברכיים
‫ואז את, כאילו, ״אם אני כבר פה, ‫אולי אגרום למישהו אחר להרגיש טוב…
‫אני לא רוצה לבזבז את זה.״
‫אם אתם לא צוחקים, ‫ברכותיי על רמות הסרוטונין שלכם.
‫ואם אתם שואלים, ״מה זה סרוטונין?״ ‫אל תדאגו, יש לכם מספיק.
‫לא הייתי בטוחה אם אדבר על זה במופע,
‫ואז הייתי צריכה חומרים חדשים ‫אז כזה, ״מכירות חיסול! הכל הולך!״
‫לא, בכנות, הופתעתי
‫שהרגשתי כל כך רע על זה ‫כי אני חושבת שיש לי ראש פתוח.
‫ואני לא חושבת שאנשים צריכים להרגיש רע
‫אם הם מקבלים אבחנה של מחלה נפשית
‫כי זה פשוט מידע עלייך
‫שעוזר לך לדעת איך לטפל בעצמך.
‫כן.
‫להיות דו-קוטבית, אין דבר רע בזה.
‫להיות דו-קוטבית זה כמו לא לדעת לשחות.
‫אולי זה מביך לספר לאחרים
‫ואולי תהיה בעיה לקחת אותך למקומות מסוימים
‫אבל יש מצופים.
‫ואם פשוט תשימי מצופים,
‫תוכלי ללכת לאן שתרצי.
‫ו… אני יודעת שחלקכם חושבים, ״אבל טיילור,
‫מה אם אנשים ישפטו אותי על המצופים?״
‫לאנשים האלה לא אכפת אם תחיה או תמות,
‫אז אולי למי אכפת מהם?
‫אולי זין על האנשים האלה, קצת.
‫אני לא יודעת.
‫עם זאת, אתם חייבים לשים מצופים.
‫כי זה לא מגניב לדעת שאתם לא יודעים לשחות,
‫ללכת לבריכה הציבורית בכל זאת
‫ולקפוץ לעמוקים ‫ולהפוך את זה לבעיה של אחרים.
‫לנפנף בידיים ולהגיד ״אני בסדר״ ‫והם כזה, ״את טובעת לגמרי״.
‫ואז מישהו נחמד וחתיך קופץ להציל אותך.
‫ואת, ״רואים? אני בסדר. יודעת לשחות״.
‫והם אומרים, ״לא, את מחזיקה אותו מתחת למים,
‫הפכת את קווין למצוף,
‫וזו לא מערכת יחסים הוגנת לקווין״.
‫ואז מישהו צף לכיוונך על הגב
‫ואת כזה, ״מה זה היה?״
‫אז אומרים לך, ‫״זה מישהו שההורים שלו תמכו בו בבריכה
‫עד שהוא הצליח לצוף בכוחות עצמו.
‫הינה המצופים שלך.״
‫חששתי לספר לחברים שלי
‫שאני דו-קוטבית ‫כי חשבתי שהם ישנו את דעתם עליי.
‫ואז סיפרתי לכל החברים וזה לא קרה
‫והאמת שזה היה די מעליב.
‫כי חברים סיפרו לי בעבר שהם דו-קוטביים
‫והייתי, כאילו, ״מה? את? את בטח צוחקת״.
‫ואז סיפרתי לחברים שלי ‫והם אמרו ״זה הגיוני. זה…
‫זה משלים את התמונה״.
‫סיפרתי לדסטין, ‫אחד מחבריי הטובים ביותר בעולם כולו,
‫והוא אמר, ״כן, מחלת הנפש שלך ‫הייתה קצת כמו השם האמצעי שלך.
‫לא ידעתי מה היא, אבל ידעתי שיש לך אותה״.
‫זה ממש טוב.
‫זה לא היה המשוב שקיבלתי מבני זוג, דרך אגב.
‫זה לא מה שגרם לי בסוף לפנות לעזרה.
‫כל בחור שאי פעם יצאתי איתו ‫אמר לי שיש לי בעיות אמון,
‫שזה מה ששקרנים אומרים כשעולים עליהם.
‫״יש לך בעיות אמון, מותק.״ ‫-״יש לך קולגה שווה וטלפון נעול, אז…״
‫יש לי בעיות אמון, אבל הרווחתי אותן, בסדר?
‫בהחלט הרווחתי אותם, כאילו,
‫בגדו בי בקולג׳. החבר שלי בקולג׳
‫שכב עם עובדות מין מאחורי גבי,
‫או זונות, אם אתם זקנים ‫ולא יודעים שלא אומרים את זה יותר.
‫לפעמים אנשים מבוגרים בקהל ‫מתבלבלים, כי הם, כאילו,
‫״מה זה עובדת מין?
‫זה מה שהנכדה שלי עושה באינסטגרם?״
‫ואת כאילו, ״לא, היא פשוט נראית טוב. ‫זו מתנה מ-FabFitFun.
‫זה שונה… זה דבר שונה.
‫הנכדה שלך לא… זו לא עבודה.
‫זה לא אמיתי״. אי אפשר לומר זונה יותר.
‫לקרוא לעובדת מין זונה ‫זה כמו לקרוא לקומיקאי ליצן.
‫מבחינה טכנית אתם לא טועים, ‫אבל אתם חארות, אז…
‫אבל סיפרתי לפסיכולוגית שלי שבגדו בי כך
‫והיא לא אמרה את מה שקיוויתי שתגיד
‫שזה, ״מסכנונת, מתוקה, הסשן הזה בחינם״.
‫במקום זאת היא אמרה, ״יכול להיות ‫שאת נבואה שמגשימה את עצמה״.
‫ואמרתי ״או!״ והיא אמרה ״לא, זה דבר רע״.
‫״ובכן, אז אפשר לומר ‫שיש לי נבואה שמגשימה את עצמה?
‫סלינה גומז היא נבואה שמגשימה את עצמה?״
‫ואמרתי, ״מה זה אומר ‫שאני נבואה שמגשימה את עצמה?״
‫אז היא אמרה, ״ובכן, לפעמים ‫אנחנו מצפים שמישהו ייתן לנו יחס רע,
‫אז אנחנו מתייחסים אליו ‫כאילו הוא יתייחס אלינו רע עד שזה קורה.
‫חשבת שמישהו עומד לבגוד בך,
‫אז התייחסת אליו כאילו הוא עומד לבגוד בך
‫עד שהוא בגד בך, ואז אמרת ׳רואים?׳״
‫אז אמרתי ״הו…
‫אני מכשפה״.
‫והיא אמרה ״הו! ממש קרוב. את כלבה״.
‫את חייבת… ‫ואני כזה ״שיהיה, שמעתי גריפינדור!״
‫אני עובדת על בעיות האמון שלי.
‫הן היו חמורות בהרבה ‫כשהתחלתי ללכת לפסיכולוגית.
‫אמרתי לה את זה בסשן הראשון, אמרתי…
‫״הבחור שאני יוצאת איתו ‫עונה לי בטלפון ׳היי, יפהפייה?׳״
‫והיא אמרה, ״אז, מה הבעיה?״ ‫אמֿרתי, ״תראי, אני עוד לא יודעת.
‫אבל ברגע שאגלה מי זו היפהפייה הזו…״
‫היא אמרה, ״את חושבת שאולי זו את?״
‫אז אמרתי, ״סליחה, חשבתי שאנחנו כאן ‫בשביל לעבוד ביחד.״
‫אני חושבת שאני חמודה או משהו עכשיו,
‫אבל הייתי ילדה מכוערת עם הורים כנים
‫והחרא הזה נספג לך בעצמות, בסדר?
‫אם היית ילדה מכוערת עם הורים כנים,
‫לא אכפת לי שהפכת למושכת כשהתבגרת,
‫בכל רגע, אם מישהו אומר לך ‫״את נראית טוב היום״, את חושבת
‫״כן, שיהיה. אני יודעת את האמת הארורה״.
‫כשהייתי בת עשר, שאלתי ״אבא, אני יפה?״
‫והתשובה שלו הייתה, ״תראי…
‫אני לא הבחור הנאה ביותר, נכון?
‫לא, אבל אני קם בכל בוקר ומשתדל.
‫אני… מתקלח, לובש חליפה יפה,
‫ואני מסתדר!״
‫ואז הוא הלך לעבודה.
‫ואני הפכתי לקומיקאית, כנראה.
‫זו הייתה התשובה שלו לבתו בת העשר.
‫פשוט כאילו, ״את ואני, ‫ראש כרוב, אלה הקלפים שחולקו לנו.
‫תתנקי ותתלבשי יפה,
‫זה כל מה שאת יכולה לעשות. ‫אל תשני עם שיער רטוב, לא כדאי.
‫אולי תחבשי כובע לפעמים, ‫תכסי קצת מהראש שלך.
‫אני מצטער שיש לך כל כך הרבה ממנו.״
‫אני חושבת שאני יפה, יש לי ראש גדול.
‫אני יודעת את זה כי כל הבחורים ‫שיצאתי איתם התעקשו לומר לי את זה.
‫״אני אוהב את הראש הגדול שלך.״
‫זה הדבר האהוב עליי,
‫כשמחמיאים לך על מה שאת הכי שונאת בעצמך,
‫כאילו ״אני אוהב את הזרועות הרכות שלך״. ‫את כזה, בסדר.
‫״כן? אני אוהבת ‫את הביצים המוזרות שלך, איך זה מרגיש?
‫איך זה מרגיש שמקבלים אותך?״
‫סיוט לצאת איתי.
‫כל דבר נחמד שתעשה או תאמר, ‫אני אגיד ״שיהיה״.
‫יצאתי פעם עם מישהו שאמר לי ‫שלפלרטט איתי זה כמו להתאגרף עם מים.
‫ואני כזה, ״למה? כי זה חסר פואנטה
‫או כי אתה נראה טיפשי כשאתה עושה את זה?״
‫הוא כזה ״שמעת מה אמרתי?״ ‫ואני כזה ״שמעתי בפעם ההיא, כן.״
‫ואז הוא בגד בי, ‫אז אתם יודעים, הנבואה הוגשמה!
‫אני לא יכולה לעצור בעדי. ‫בתחילת קשר עם בחור,
‫אני פשוט מניחה שכל דבר נחמד שהוא עושה
‫הוא מהלך שהוא מנסה על כולן
‫ואני לא מתכוונת ליפול למלכודת, אדוני.
‫אני כזה, ״אה, זה… המהלך שלך?
‫אתה פותח את דלת המכונית עבורי בדייט? ‫זה כאילו המהלך שלך?
‫זה מה שאתה עושה?
‫זה חמוד. בטח זה עובד על כולן.
‫אה, זה… המהלך שלך?
‫אתה בא איתי ללוויה של סבא שלי
‫ומחזיק את המטריה מעל ראשי בגשם?
‫זה כאילו… זה המהלך שלך?
‫זה מה שאתה עושה?
‫כאילו, ׳אופס, אל תירטבי.׳ ‫׳אופס! אני רטובה.׳ שיהיה.
‫זה לא הרודיאו הראשון שלי. היו לי שני סבים.
‫אה, זה…
‫זה המהלך שלך?
‫אתה גוסס לצידי במיטת בית חולים
‫בגיל 86 ומחזיק את ידי לנצח?
‫זה המהלך שלך? ככה אתה משיג זיון?״
‫הוא כזה, ״אנחנו ביחד כבר 60 שנה״.
‫ואני כזה, ״אתה פאקבוי ואני יודעת את זה!
‫אל תקברו אותי עם הבחור הזה. ‫הוא גוסס עם אחרות מאחורי הגב שלי.
‫אני לא יכולה להוכיח את זה, ‫תסתכלו בטלפון שלו כשהוא ישתמש בסיר הלילה״.
‫וזו הסיבה שהולכים לטיפול.
‫אנשים מפחדים ללכת לטיפול
‫כי הם חושבים ‫שמישהו יושב בכורסה ואומר לך ״את גרועה״.
‫אבל זה לא ככה, ‫זו את שיושבת בכורסה ואומרת ״אני גרועה״.
‫ואז הפסיכולוגית אומרת ‫״נהדר, בואי נתחיל מזה״.
‫טיפול פסיכולוגי עוזר לך להגיע ‫לסיבה האמיתית שאת זבל, אוקיי?
‫את מגיעה לטיפול
‫ואומרת, ״הינה כל הדברים שגרועים בי״.
‫והמטפלת אומרת ״אוקיי״ ‫ומציגה את הכול על הקיר
‫כאילו אתן פותרות תעלומת פשע ביחד. כיף!
‫ואז היא לוקחת את החוט האדום ‫שהבלשים משתמשים בו בבית,
‫כשמעיפים אותם מהחקירה והם יורדים מהפסים
‫והיא מתחילה לחבר את התכונות המחורבנות שלך
‫לטראומות הילדות שלך,
‫ואת כזה, ״אלוהים, זו הסיבה שאני כזאת״.
‫והיא כזה, ״זו הסיבה שאת כזאת״.
‫ואת כזה, ״הוכל בסדר איתי עכשיו?״ ‫והיא כזה, ״ממש לא!״
‫״בכלל לא״. ‫ואת כזה, ״אז מה אני עושה עכשיו?״
‫והיא כזה, ״ובכן, תמשיכי לבוא לכאן בכל שבוע
‫עם כרטיס האשראי שלך״. ‫ואת כזה, ״מה? אני אשתקם מתישהו?״
‫והיא כזה, ‫״לא יודעת, תביאי את כרטיס האשראי!״
‫הגעתי למקור של הרבה בעיות שלי בטיפול.
‫אני אכלנית רגשית. ‫לא יודעת אם מישהו מזדהה עם זה.
‫מגניב, שבעה אנשים.
‫כולם, ״לא, אנחנו אוכלים ‫עד שאנחנו כמעט שבעים
‫ואז אנו מודים לאל על ההזדמנות". אוקיי.
‫המזון הוא רק דלק עבורי״.
‫אם אתם כאלה, תזדיינו החוצה, באמת.
‫אחזיר לכם את הכסף, ‫אני לא צריכה את התמיכה שלכם.
‫אני מסתדרת.
‫אם אתם לא יודעים מה זו אכילה רגשית,
‫זה אומר שאתם אוכלים ‫כדי להתמודד עם רגשות לא נעימים
‫אז אם אני עצובה או חרדה או ערה ‫אני אוהבת לאכול בכדי להרגיע את עצמי.
‫אם אתם עדיין לא יודעים אם אתם כאלה,
‫תוכלו לשאול את עצמכם ‫מספר שאלות בכדי לגלות.
‫שאלה ראשונה, כשאתם אוכלים נאצ׳וס בפומבי,
‫אתם קצת כועסים ‫שאנשים אחרים רואים שאתם אוכלים?
‫אתם מרגישים שנאצ׳וס ‫צריכים להגיע עם וילון לפרטיות? אני כן.
‫האם כל הארוחות הטובות בחייכם
‫היו במכונית שלכם בסביבות 23:00 בלילה?
‫תחת תאורת רחוב מהבהבת?
‫האם אי פעם אכלתם בראוניז
‫כשהרגשתם טוב
‫והעדפתם להיות עצובים
‫כדי שיהיה טעים יותר?
‫נשמע שאנחנו יותר משבעה אנשים.
‫בטיפול זיהיתי את היום המדויק בילדותי שבו
‫הפכתי לאכלנית רגשית.
‫הייתי בת שמונה ואכלתי בייגל במטבח
‫ואבא שלי נכנס ואמר,
‫״כדאי שתניחי את הבייגל הזה. ‫אני צריך לספר לך משהו״.
‫וזה היה הרגע ‫שבו הוא סיפר לי שאימא שלי נפטרה.
‫אז משהו התחבר במוח שלי, כאילו,
‫״אה, אם תפסיקי לאכול לחם,
‫אנשים ימותו״.
‫חזרתי לכיתה ד׳ כמו מלאך המוות.
‫כולם היו כזה, ״אימא ש׳ך ערו… מה״.
‫ואני, ״אמא ש׳ך תמות ‫אם תפסיק לאכול לחם, אחי.״
‫הם השמיטו את החלק השני…
‫היה לי ליקוי בדיבור כשהייתי בת שמונה. ‫אני מספרת לכם את זה כי איש לא סיפר לי.
‫לקחו אותי הצידה אחרי שנה בבית הספר.
‫מישהו אמר,
‫״המורה שלך חושבת ‫שאולי יש לך ליקוי בדיבור.״
‫אני כזה, ״איזה ליקוי בדיבור?
‫אתה בטוח שאתה מדבר עם האדם הנכון, כי…
‫הולך לי מעולה״.
‫והם, ״לא עשית שום דבר רע.
‫את פשוט הוגה את המילים שלך קצת אחרת,
‫את אומרת ״ש״ במקום ״ס״ באות ס׳,
‫את מבינה? ואני כזה,
‫״אני די בטוחה שהייתי קולטת
‫אם הייתי אומרת ׳ש׳ במקום ׳ש׳.
‫מקווה שתמצאו את מי שאתם מחפשים.
‫אם יש לכם שאלות, אני מתגלשת במגלשה.״
‫אני יודעת שבדיחות על אימהות מתות ‫גורמות לאנשים לאי נוחות.
‫אני יודעת, ואם אתם לא מרגישים בנוח עכשיו,
‫לא יודעת, הייתם צריכים ‫להתאמץ יותר כדי להיות כאן במקומי.
‫לא, בכנות, אני כל כך לא רוצה ‫שזה יגרום לאנשים לאי נוחות
‫שנהגתי לשקר לכולם על זה.
‫כשגדלתי, הייתי מספרת לאנשים ‫שההורים שלי נפרדו
‫כדי שלא אצטרך להגיד שאימא שלי מתה.
‫וזה עבד טוב מאוד
‫עד שלאחרונה חברה שלי ‫גילתה ששיקרתי והיא ממש כעסה,
‫היא אמרה, ״אימא שלך מתה?
‫טיילור, אמרת לי שההורים שלך נפרדו״.
‫אז אמרתי לה, ״כן, זה נכון!
‫ישו הפריד ביניהם״.
‫שני ההורים שלה בחיים, ‫אז אין לה מושג עד כמה זה מצחיק…
‫היא תבין בסופו של דבר, כן?
‫הבדיחה הזו מתבשלת בבישול ארוך.
‫כמו הסרטן שהרג את אימא שלי, היי הו!
‫אוקיי, בסדר.
‫זה העניין, בוסטון.
‫יש לנו עוד בערך שש דקות ‫של בדיחות על אימהות מתות.
‫אני יודעת, אתם כזה, ‫״מה, לא, שש דקות זה מלא זמן״.
‫זה לא ירגיש כמו מלא זמן, ‫ריככתי את זה, בסדר?
‫הבאתי את אימא שלי למנוחות
‫בארון קבורה יפהפה ‫של בדיחות זין ורפרנסים תרבותיים.
‫יש משהו לכל אחד בשש הדקות הבאות.
‫אתם תצחקו, תבכו, תשכחו שהיא מתה.
‫אבל אני יודעת שזה הרבה בשבילכם כקהל
‫כי אתם כזה, ״טיילור, אנחנו אנשים טובים.
‫אנשים טובים לא צוחקים ‫מבדיחות על אימהות מתות״.
‫אני כאן כדי לומר לכם שאם אתם מנסים ‫להיות אנשים טובים במופע סטנד-אפ,
‫אתם מבזבזים את זמנכם.
‫לנסות להיות בן אדם טוב במופע סטנד-אפ
‫זה כמו לנסות למחזר בפארק שעשועים.
‫אתם כבר פה וחלק מהבעיה, ‫הרימו את הידיים ותיהנו.
‫ואני יודעת שאתם אנשים טובים,
‫״טיילור, אנחנו מכירים אותך 25 דקות.
‫אנחנו לא רוצים לשמוע ‫שקרה לך משהו רע אפילו פעם אחת״.
‫תודה רבה לכם, בוסטון.
‫אבל אתם חייבים להבין ‫שהדבר הרע הזה כבר קרה לי.
‫ועכשיו אני מדברת עליו במיקרופון
‫בפני אנשים ששילמו להיות כאן.
‫מה שאומר שעכשיו, הדבר הרע הזה שווה כסף.
‫אתם חושבים שהייתי מצליחה כל כך
‫בגילי אם אימא שלי הייתה בחיים?
‫ממש לא!
‫הייתי מורה לכתיבה יוצרת שאוהבת את עצמה
‫והייתי יושבת בחושך ‫ביחד אתכם, פשוטי העם, אוקיי?
‫היא בגן עדן, אני בנטפליקס. הכול הסתדר.
‫זה משפט אמיתי שאני אומרת בטיפול.
‫והמטפלת שלי תמיד עונה,
‫״כדאי שניפגש פעמיים השבוע״.
‫יש אנשים שזה מעציב אותם כי הייתי בת שמונה.
‫אבל שמונה זה גיל נהדר לאבד בו הורה
‫כי את כל כך טיפשה שאת בקושי יודעת מה קורה.
‫כשהייתי בת שמונה חשבתי,
‫האנשים היחידים שאני מכירה ‫עם אימהות מתות הן נסיכות של דיסני.
‫אז כן, זה מבאס. אבל אני עומדת להפוך לשווה?
‫ואז הגעתי לגיל ההתבגרות וכזה,
‫״אה, לא. כנראה שאלוהים ‫שונא אותי עכשיו, איזו באסה.״
‫זו בדיחה. ‫אלוהים לא שונא אנשים, בסדר? כבר לא.
‫אבל קראתם את הברית הישנה? אלוהים אדירים.
‫הברית הישנה היא ‫האלבום האהוב עליי של טיילור סוויפט. היא…
‫להיט רודף להיט, פשוט…
‫״אתם לא מאמינים בי?
‫נחשים! תראו מה גרמתם לי לעשות.״
‫אני אישה לבנה בשנות העשרים שלה,
‫ברור שאשווה בין ט. סוויפט לאלוהים, בסדר?
‫היא האל היחיד שאני עדיין מאמינה בו, בסדר?
‫אני לא רואה שאלוהים האמיתי ‫משכתב את החרא הישן שלו
‫ובואו נדבר בכנות, כדאי שיעשה את זה, ‫כי הבעלים של הגרסה הישנה גרועים.
‫מתרגלים לזה במהירות ‫כשמאבדים הורה בגיל צעיר.
‫כלומר, ראיתי גופה כשהייתי בת שמונה, ‫מה שאומר שראיתי גופה שנים
‫לפני שראיתי זין.
‫וזה לא הסדר שבו החרא הזה אמור לקרות
‫לפי הספר ״בת עשרה - מדריך לנערה המתבגרת״.
‫למרות שאולי זה אמור להיות ככה, ‫כי יודעים מה מטורף? זין
‫הוא טראומתי בהרבה מאימא מתה.
‫זה הרבה יותר גרוע. ‫כשראיתי את אימא שלי אני כזה,
‫״האישה הזו הכינה לי נשנושים, ‫עכשיו היא די דוממת״
‫כשראיתי זין לראשונה,
‫זה היה כאילו, ״אלוהים אדירים! ‫מי גנב לג׳אבה ההאט את העיניים?
‫זה לא מדליק אותי בכלל. לא.
‫לא אמרתי ביטלג׳וס אפילו פעם אחת!״
‫לא ראיתי הרבה זין ואני לא רוצה לראות עוד
‫וזה לא נגד גברים,
‫אני נמשכת אליכם מסיבה כלשהי, ‫אבל אני נשבעת באלוהים,
‫בכל פעם שאני רואה זין חדש, ‫יש תקופת הסתגלות.
‫לא ככה? בקטנה כזה… וחזרה לעניינים, בסדר.
‫נשארתי במערכות יחסים זמן רב מדי
‫כי לא רציתי לפגוש אחד חדש. לא יכולתי…
‫לא יכולתי להכיל את זה, מכל הבחינות.
‫פשוט… זה לא היה בשבילי, זה לא היה בתוכי.
‫ו…
‫לא אכפת לי כמה זין ראיתם, ‫בכל פעם שאני רואה זין חדש
‫זה מרגיש כמו לקפוץ לתוך בריכה קרה.
‫כאילו, ״בסדר, תנו לי פשוט ‫לשחות רגע ולהתרגל לזה.
‫אוקיי, בסדר, עמוק יותר מהקודם אבל זה בסדר.
‫זה בסדר. זו הסיבה ‫שיש לנו מצופים, אתם יודעים,
‫בדיוק לרגעים כאלה.״
‫פשוט תסדירי נשימה, ‫קיץ לוהט, כלבה, את יכולה לעשות את זה.
‫אני חושבת על היצע איברי המין הקיים
‫אני חושבת שזין ידידותי יותר, אתם יודעים.
‫הם זקורים, שמחים לראות אותך, ‫מתנועעים, מעולם לא עשיתי סקס.
‫זה כמו זנב קדמי, נכון?
‫אגגל את זה, זה בסדר.
‫הכול השערות. מעולם לא ראיתי וגינה, ‫אפילו לא את שלי, אני נוצרייה.
‫אבל ממה שאני שומעת,
‫ממש מפחיד שם למטה. ‫זה חור חשוך ומפחיד, כאילו,
‫חור? סליחה, מה?
‫בכל פעם שמישהו דוחף לי אצבעות ‫אני כזה ״אתה מאוד מתמסר, אדוני,
‫כי אפילו אני לא יודעת מה יש שם.
‫ייתכן שזה המקום ‫שבו שאני מאחסנת את הדו-קוטביות שלי…
‫איפה שהיא ממוקמת… בעצם, ‫אם תראה אותה, אתה יכול לגרוף אותה החוצה?
‫כמו בדיקת פאפ של הנפש? אתה יכול…
‫אל תעשה את זה. כאילו, צריך לכופף את האצבע,
‫כמו כשתינוק נחנק, מכיר?
‫אם תעשה ככה, ‫זה ידחוף את זה עמוק מדי, מאוחר מדי,
‫אבל אם תכופף את האצבע ותחליק אותה, ‫ככה מוציאים את זה החוצה.״
‫אני אוהבת את הבדיחה הזו ‫כי היא לוקחת את זה רחוק מדי,
‫אבל אתם באמת לומדים משהו שיכול להציל חיים.
‫אני פשוט אוהבת את הרעיון ‫ששנים מעכשיו מישהו יגיד,
‫״בדיחת הזין הזאת ‫הצילה לאחיינית שלי את החיים.״
‫הדבר הכי משוגע שקרה ‫הוא שאימא שלי נפטרה מסרטן.
‫רואים? כמעט שכחתם.
‫ואז אבא שלי התחתן מחדש ‫והאימא החורגת שלי חלתה בסרטן.
‫היא בסדר, אל תדאגו. ‫לא אעשה לכם את זה פעמיים.
‫זה אלוהים מדבר לאבא שלי. ו…
‫וברגע שהאימא החורגת שלי חלתה ‫אני והאחים שלי היינו כזה, ״אלוהים אדירים.
‫אבא מדביק אנשים בסרטן?״
‫חשבנו שהוא מסרטן.
‫״אל תחממו לו דברים במיקרו.
‫נראה לי שזה מה שגורם לזה.״
‫אם הוא היה מפיל עוד אחת,
‫היינו שמים אזהרה בפרופיל שלו ‫באתר דייטים ״Chrisitan Mingle״
‫המעט שאפשר לעשות, פשוט…
‫״היי, הכימיקלים במוצר הזה גורמים לסרטן.
‫השימוש באחריותך בלבד.״
‫אני מרגישה שיש אנשים ‫שלא מאמינים לי שהיא בחיים.
‫היא לחלוטין בסדר, חבר׳ה. ‫היא גברת שמחה, בריאה ונהדרת.
‫האמת שאנחנו קוראים לה ״אימא״ ‫כי כשאבי התחתן איתה
‫לא השתמשנו בזה.
‫אז היינו כזה, ״כן, תהי אימא, למי אכפת״.
‫אה, סליחה, אם המנהלת שלכם התפטרה
‫ויש לכם מנהלת חדשה, ‫לא יגידו לכם ״זו ליסה״…
‫תנו לה להיות המנהלת, המשרה התפנתה.
‫וגם, היינו כל כך צעירים כשזה קרה, ‫ואבא שלי התחתן מחדש ממש מהר,
‫אני חושב שהוא קיווה ‫להחליף ביניהן כמו אינדיאנה ג׳ונס
‫בלי שישימו לב.
‫יודעים, כשאתם ילדים והאוגר שלכם מת
‫וההורים לא רוצים להסביר לכם על המוות
‫אז הם קונים אחד אחר שנראה בדיוק אותו הדבר
‫ואומרים ״לא, זאת קוני, היא פשוט ‫נושכת עכשיו״. זה בערך מה שהוא עשה.
‫רק עם אימהות.
‫לא דיברתי על זה בכלל בעבר.
‫לא הייתי מדברת על המוות של אימי
‫כי אני לא רוצה לגרום לאנשים אי נוחות
‫וגם, כמו רוב האנשים עם טראומה מהילדות,
‫שזה בערך כל מי שיושב כאן.
‫אם אתם יושבים כאן הערב ‫וחושבים ״לא נראה לי שזה אני.
‫יש לי הורים נהדרים. הייתה לי ילדות נפלאה.
‫ומופע הסטנד-אפ הזה? אני לא כזה נהנה״.
‫יופי.
‫אני מקווה שזה הלילה הגרוע ביותר בחייכם.
‫כי נשמע שעד עכשיו הכול הלך חלק
‫ואולי אתם זקוקים לקצת פרופורציות.
‫לרובנו אכן היו טראומות בילדות
‫וכשאתם מגיעים לבגרות אתם אומרים
‫״הגעתי! לא צריך לחשוב על זה יותר בחיים.
‫תראו את כל המפתחות שלי, העולם בכף ידי״.
‫אז אתם פשוט דוחפים את כל הדברים ‫האפלים האלה שקרו לכם בילדות
‫כל כך עמוק עד שאתם לא חושבים עליהם יותר.
‫וזה עובד במשך תקופה ארוכה.
‫עד ליום אחד,
‫שבו אתם דופקים את הבוהן חזק במדרכה
‫ופורצים בבכי בלתי נשלט באמצע הרחוב
‫ואתם כזה, ״אוקיי, אני בוכה בגלל משהו אחר.
‫איפסנתי את כל הטראומה שלי בבוהן.
‫ואז דפקתי אותה ועכשיו היא בכל מקום.
‫הגיעה לכאן."
‫ואם אתם לא מתמודדים עם הדברים האלה, ‫זה ימשיך להשפיע עליכם בדרכים
‫שאתם אפילו לא מודעים להן.
‫הבנתי בטיפול, ‫שמשום שאימא שלי נפטרה בגיל צעיר
‫יש לי אמונה לא רציונלית ‫שגם אני אמות בגיל צעיר.
‫אז חייתי בדרך מאוד אינטנסיבית ולא בריאה
‫כל חיי הבוגרים ‫אמרתי לעצמי שאני לא יכולה להפסיק,
‫אני חייבת לעבוד כל הזמן,
‫חייבת להגיע למטרות ולהישגים ‫או שאני לא שווה כלום.
‫התארסתי לפני כמה שנים כי אמרתי לעצמי,
‫״אני חייבת להתחתן לפני שאמות״,
‫שזו דרך ממש שווה להציע נישואין למישהו.
‫אני קוראת לזה ‫״סיפור אהבה בלתי נשכח״, זה המהלך שלי ו…
‫זה לא הסתדר עם ארוסי לשעבר.
‫מעצבן שאני צריכה להגיד ‫את המילה הזו עכשיו, היא כמו כישוף, לא?
‫כאילו ״ארוסי לשעבר!״ זה נורא.
‫הוא ואני לא חברים,
‫לא כי הוא בן אדם רע, הוא דווקא ממש טוב.
‫אני לא יודעת אם יצאתם פעם עם מישהו ‫ממש לפני שהוא מגלה שהוא דו-קוטבי,
‫אבל זה מוכר בתור ״מעשה האל״.
‫אני חושבת שהייתי יכולה להיות ‫בת זוג נהדרת אם הכול היה הולך חלק.
‫אם הכול היה הולך חלק, ‫הייתי יכולה להיות מדהימה.
‫אבל אם דבר אחד השתבש,
‫סיוט אמיתי. כאילו…
‫הייתי כמו הדוקרנים האלה ‫שעוברים מעליהם כשמחזירים רכב שכור,
‫כל עוד ממשיכים לנוע קדימה הכול טוב.
‫אבל אם תסעו אחורה אפילו טיפה, ‫אני אחתוך את כל הצמיגים שלכם.
‫ואז אגיד, ״מה? יש פה שלט״.
‫ואתם, ״אני יודע. אני יודע
‫שפישלתי קצת, אבל התגובה שלך קצת…
‫כאילו, באמפרים אחרים ‫לא מתהגים ככה״. ואני כזה…
‫״אז לך להיות איתה!״
‫אנחנו לא חברים, ארוסי לשעבר ואני,
‫כי זה נראה לי מוזר ‫כשאקסים מנסים להישאר חברים
‫והם כזה,
‫״נבלה ביחד, נאכל יוגורט קפוא״. ‫ואת כזה, ״יוגורט קפוא?״
‫אני יודעת מה הטעם שלך.
‫אני לא מתכוונת לטעום דוגמיות ‫של יוגורטים איתך, יא פסיכופת.
‫יש להם ׳קווין אחרי ריצה׳, ‫יש להם את הטעם הזה ביוגורטלנד?״
‫יש להם, זה קרמל מלוח. אבל בכל זאת…
‫חזרתי הביתה אחרי שביטלתי את האירוסין
‫לחג כלשהו שלא יעליב אתכם, ו…
‫רבים מחבריי מתמסדים.
‫חלקם פשוט מתפשרים, נקודה, סוף משפט.
‫אתם מכירים את הזוגות האלה?
‫כולם מכירים זוג כזה,
‫שאחד מבני הזוג הרבה יותר שווה
‫ומגניב מבן הזוג השני.
‫אני אוהבת לקרוא לזוגות האלה ‫צימוקים מצופים בשוקולד.
‫כי כן, אפשר לשלב ביניהם, אם תרצו.
‫אבל בכל פעם שאתם רואים אותם יחד, ‫אתם אומרים ״שוקולד, מה אתה עושה?״
‫יכולת להיות עם כל אחד.
‫יכולת להיות עם קרמל, ‫יכולת להיות עם מרשמלו,
‫יכולת להיות עם חמאת בוטנים, ‫שמעתי שהיא מרפאת דיכאון.
‫ואתה בוחר להיות עם צימוק לנצח?
‫כאילו, בלי להעליב אותך צימוק, אתה נהדר, ‫אוהבים אותך, הממתק של הטבע, זה אתה.
‫אבל אתה מתאים לשיבולת שועל. ‫אתה יודע את זה, נכון?
‫זו לא תחושה כזו טובה,
‫נכון? אתה לא חושש כל יום
‫שמישהו יגיע וימצוץ את השוקולד ממך?
‫אני אוהבת את הבדיחה הזאת
‫כי אני אוהבת לראות ‫זוגות בקהל מביטים אחד בשני
‫״אני שוקולד או צימוק?״
‫שנינו שוקולד, נכון מותק? ‫אנחנו שוקולד מצופה בשוקולד?
‫אנחנו כמו השוקולדים הקטנים ‫של ׳לינדור׳ בעטיפה הכסופה, נכון?
‫אני החלק הקרמי ואתה השוקולד הקשה מסביב
‫כי אתה כזה חזק, ‫ואם תעזוב אותי, לא אחזיק מעמד.״
‫חלקכם חושבים ‫״אני שיבולת שועל ואני בסדר עם זה״.
‫עשיתי טעות ודיברתי ‫עם החברה נשואה באושר שלי
‫אחרי שביטלתי את האירוסין, אל תעשו את זה.
‫החברה הנשואה באושר שלכם ‫לא זוכרת מה זה להיות שבורת לב.
‫היא, ״מה תעשי עכשיו?
‫תצאי שוב לדייטים? את יוצאת עם מישהו?״
‫ואני כזה, ״לא, מתרכזת בקריירה שלי כרגע״.
‫והיא כזה,
‫״למה את לא יכולה ‫להתרכז בקריירה ובזוגיות באותו הזמן?״
‫ואני כזה, ״איך אני יכולה להסביר את זה
‫בדרך שתביני? למה אני לא יכולה ‫להתרכז גם בקריירה וגם בזוגיות?
‫היית פעם על כביש מהיר
‫בפקק תנועה והנתיב שלך עוצר, ‫אבל הנתיב השני ממשיך לזוז,
‫אז את עוברת נתיב,
‫וברגע שאת עוברת אליו התנועה בו עוצרת
‫והנתיב השני מתחיל לזוז שוב.
‫אז חזרת לראשון כי התנועה מתקדמת
‫וברגע שאת חוזרת,
‫התנועה בו שוב עוצרת ובצד בשני מתחילה לזוז.
‫אז אחרי שאת עוברת ביניהם כמה פעמים, ‫בשלב מסוים את אומרת,
‫״אוקיי. זו פאקינג אני?״
‫והיא, ״כן, לא בטוחה שהבנתי.
‫כי, את יודעת, ג׳ון ואני בדרך כלל עוברים
‫לנתיב הקארפול״.
‫ואני כזה, ‫״איפה התינוק שלך? אני אזרוק אותו!״
‫האמת שנכנסתי לקשר חדש די מהר
‫אחרי שביטלתי את האירוסין.
‫לא ניסיתי, באמת שלא.
‫הרבה מחבריי אמרו לי ‫״את צריכה להיות רווקה לתקופה״.
‫״כדאי שתאמצי חתול״. ואני כזה, "אין מצב".
‫אף פעם לא סיימתי אינטרקציה ‫עם חתול והרגשתי טוב יותר עם עצמי.
‫חתולים מתייחסים לאנשים ‫בדיוק כמוני כשאני רואה בנות
‫שהייתי איתן ביסודי ב״טארגט״.
‫פשוט…
‫אוי לא! ככה זה כל החתולים.
‫אני לא רוצה לחזור הביתה לאנרגיה הזאת.
‫אבל לא חיפשתי מערכת יחסים.
‫רציתי רומן כיפי וסקסי
‫מה שבד"כ לא נגמר טוב אצלי
‫כי יש לי פנים עגולות ומלאות
‫ואנשים חושבים ‫שהם צריכים לבנות איתן את חייהם.
‫כל פעם שאני אומרת ״בוא נזדיין או משהו״. ‫בחורים אומרים לי ״לא, אני בסדר,
‫את יכולה לפגוש את אימא שלי, ‫רוצה לפגוש אותה?
‫נראה לי שתהיי טובה יותר ‫בלפגוש את אימא שלי מאשר בסקס״.
‫והם לא טועים, בסדר?
‫אני אפגוש את אימא שלך כל הלילה.
‫אימהות ממש מחבבות אותי ללא סיבה.
‫יצאתי עם מישהו לפני שנים, ‫היינו ממש במשבר והיו לנו בעיות,
‫ונפגשתי עם אימא שלו לצוהריים ‫בתקווה לקבל עצה
‫ובאמצע הארוחה היא שמה את ידה על ידי
‫ואמרה, ״את יודעת, טיילור, ‫הבן שלי דומה מאוד לאבא שלו.
‫ואם יכולתי לחזור בזמן,
‫אני לא יודעת אם הייתי מתחתנת עם אבא שלו״.
‫והייתי כזה, ״את מצילה את חיי ‫עכשיו בסניף הזה של ׳לחמים׳?״
‫זה היה כמו בסרט ‫כשדמות מבוגרת מקריבה את עצמה
‫לטובת המסע, כאילו היא הגנדלף שלי.
‫היא כזה, ״עופי, טיפשונת!״
‫היא הייתה אימא רעה ורעיה רעה, ‫אבל כזאת חברה טובה.
‫אלוהים! אחוות נשים לפני בנים, לא ככה?
‫אני חושבת עליה כל יום.
‫וגם חבר שלי לא חיפש קשר
‫כשנפגשנו. סטרייטים ‫בד"כ לא מחפשים קשר, אתם יודעים.
‫נשים מופתעות כשהן מוצאות גבר ‫שגורם להן לגמור
‫וסטרייטים מופתעים כשהם מוצאים בחורה
‫שגורמת להם להרגיש רגשות אמיתיים.
‫נשים אומרות ״גמרתי איתו שלוש פעמים״.
‫וגברים אומרים, ״כאילו…
‫אני פשוט מחבב אותה, אחי.
‫כאילו, דיברנו כל היום ‫ולא רציתי להרביץ לה, זה היה מטורף!
‫היא פשוט חברה שלי. לא יודע, ‫אני רוצה ללקק את הלב שלה, אני חושב.״
‫גברים סטרייטים כל כך גאים בעצמם ‫כשהם מתאהבים. זה ממש חמוד.
‫הם כזה, ״אני אוהב אותך.
‫יא אללה, אחי, ידעתי שאתה מסוגל.״
‫נשים מתאהבות כזה, ״אני אוהבת אותך.
‫שוב פעם? כלבה טיפשה.
‫היית אמורה לאהוב את עצמך קודם, ‫את כל הזמן מדלגת על החלק הזה!
‫זה לאכול, להתפלל, ואז לאהוב!
‫אלוהים. זה בסדר. ננסה שוב עוד שנה וחצי״.
‫חבר שלי גדול ממני בשבע שנים
‫כי רציתי להתנקם באבא שלי.
‫גברים בוגרים הם פשוט טובים יותר.
‫הם טובים יותר, ‫לא צריך לבקש מהם לקנות "קלבטן",
‫פשוט יש להם את זה בבית.
‫הם מוציאים את זה ‫אחרי ארוחת הערב ומוזגים שוט לילי,
‫״רוצה קצת מיץ ורוד, מתוקה?״
‫את כזה, ״בהחלט, לחיים״.
‫גברים בוגרים ‫לא קוראים לך ״חמודה״ או ״שווה״.
‫הם קוראים לך מהממת ויפהפייה, ‫מילים עם הברות,
‫שבחור בן עשרים ומשהו יתקשה לבטא.
‫גברים מבוגרים הם לא חמודים או שווים. ‫אתם יודעים, הם נאים,
‫מכובדים, כמו תמונות ישנות של סבא שלך ‫שלא כדאי להסתכל עליהן יותר מדי.
‫מצאתן פעם תמונה כזו באיזה ארגז מאובק?
‫אתן כזה, ״מי זה? אה, לא משנה. אוקיי.״
‫הם עדיין לא בני משפחה שלכן בתמונות האלו.
‫זה שייך לעבר, זה תחום אפור.
‫יש לי את זה ביותר מוזר.
‫ראיתם תמונה של ההורים שלכם ‫כשהיו צעירים ושווים
‫והתעצבנתם בקטע מוזר
‫כי אתם יודעים ‫שהם בחיים לא היו יוצאים אתכם?
‫ראיתי פעם תמונה של אבי ‫בנבחרת פוטבול בקולג׳.
‫לא דיברתי איתו 3 שבועות.
‫אמרתי, ״היית נוטש אותי בדרייב-אין ‫כמו דני זוקו, יא חתיכת חרא!״
‫הוא, ״מה?״ ואני, ״לא נוכל להתחבק שנה.
‫ואני לא רוצה לדבר על זה.״
‫זה תמיד מוזר להתחיל קשר חדש,
‫בייחוד אחרי שביטלת את האירוסין שלך
‫כי את לא חושבת שתוכלי שוב ‫להגיד חרא רומנטי דביק לאנשים.
‫אפילו אם את מרגישה את זה, ‫את מרגישה כמו מזל רע.
‫אז כשזה שאיתך אומר, ‫״אני רוצה להיות איתך לנצח״.
‫את כזה, ״זה בטח יהיה משהו.
‫אני לא יכולה להשתמש במילה הגסה יותר…
‫אני צריכה קצת לשפר את המוניטין שלי, אבל…
‫כנ״ל, אחי, בטח.״
‫קשרים חדשים הם מוזרים
‫כי את צריכה לספר ‫לאדם חדש מה את אוהבת במיטה,
‫ואת יודעת מה את אוהבת במיטה
‫היא כי מישהו אחר עשה לך את זה קודם.
‫אבל אי אפשר להגיד את זה ככה, נכון?
‫חייבים לרקוד את הריקוד הקטן והחמוד,
‫״אוי מותק, יודע מה יהיה ממש כיף,
‫דבר שמעולם לא נתקלתי בו?
‫אתה יודע מה הגוף שלך מעורר בי עכשיו?״
‫אבל את אומרת לעצמך,
‫״תעשה את זה כמו קרייג. ‫תוכל לעשות את זה כמו קרייג כל פעם?
‫קרייג לא הצליח בכלום, ‫אבל זה דבר אחד שהוא עשה טוב.
‫אפשר פשוט להתקשר אליו? ‫אפשר להתקשר אליו ולשאול?
‫זה לא ביג דיל, אנחנו אנשים בוגרים.
‫זוכר שאתחלנו את הנתב של ה-WiFi בחודש שעבר?
‫זה בדיוק זה, מותק. ‫הוא פשוט קול בטלפון שמחזיק בסיסמה.
‫זה כל מה שהוא עבורי עכשיו.
‫לא, חסמתי את המספר שלו ‫כשביקשת ממני, ברור שכן.
‫אבל כשאתה חוסם מספר,
‫הטלפון פשוט שומר אותו בתיקייה אחרת.״
‫אה, חלקנו יריבו בדרך הביתה, ‫לא כולם ידעו את זה.
‫אתם חייבים לדבר על מה שאתם אוהבים במיטה
‫ואתם חייבים לדעת מה מותר ואסור לכם לומר.
‫בסדר? אני אומרת לבחורים כבר שנים ‫שאני אוהבת את זה קצת יותר פרוע,
‫אני לא אומרת את זה ככה, ‫אני אומרת להם ״אני פגומה״, אתם יודעים.
‫אם אתה סטרייט, אל תגיד את זה.
‫אם בחור סטרייט אומר לך ״אני פגום״, ‫פאקינג תברחי! הבחור הזה…
‫הוא רוצה את הבהונות שלך בשקית, אז…
‫לפעמים את חושבת שאת אוהבת משהו ואת לא.
‫חשבתי שאהבתי דיבור מלוכלך, מסתבר
‫שאני אוהבת רק משפטים סוטים ‫שהסכמנו עליהם מראש.
‫דיברתן פעם למישהו מלוכלך
‫ואז הוא דפק לכן משפט במיטה
‫ואתן כזה, ‫״לא, הדירקטוריון לא אישר את זה, לא.״
‫שכבתי עם מישהו פעם, הייתי למעלה והוא אמר,
‫״תראו אותך!״
‫כאילו עשיתי את צעדיי הראשונים.
‫אני כזה, ״כדאי שתוציא את המצלמה, אבאל׳ה,
‫כי אני לא עולה לכאן שוב בחיים״.
‫ההורים שלי ‫לא צופים בסטנד-אפ שלי יותר, אל תדאגו.
‫אל דאגה, זה לא מעניין אותם.
‫אף הורים נוצרים לא רוצים לראות את הבת שלהם
‫מדברת על דיכאון וזין במשך שעה. ‫זה לא כיף בשבילם.
‫ההורים שלי לא אוהבים הומור שחור
‫ואני כן, ואני שמחה שכן, כי
‫אם אפשר לצחוק על הדברים הכי קשים שקרו לך
‫בזמן שהם עדיין קורים,
‫לפעמים זה מה שעוזר לך להתמודד. למשל,
‫הינה בדיחה שהם לא יאהבו.
‫אתם יודעים שלפעמים ‫כשמתקשרים לקו החירום לאנשים אובדניים
‫והשיחה מתנתקת, הם לא מתקשרים בחזרה?
‫כן, הייתם חושבים ‫שזה בדיוק הזמן לחייג כוכבית 69,
‫אבל לפעמים הם רק מצלצלים בפעמון בעמדה שלהם
‫בקטע של ״איבדנו עוד אחד, יוצאים לצוהריים!״
‫חלקכם נלחצים, ״זה באמת קרה?״, כן,
‫לפני כמה שנים וזה היה קורע מצחוק.
‫הייתי על הרצפה במלון ״דאבל טרי״,
‫וחשבתי, ״הכלבה הזאת נעלמה לי ‫בדיוק כשניסיתי להעלים את עצמי?״ זה…
‫כלומר, ׳ההודעה נקראה׳, ‫מעולם לא קברו אותי ככה, זה חדש.
‫זה אכזרי.״
‫אפילו לא כעסתי. ‫עד כמה שאני יודעת זו ההכשרה שהם מקבלים.
‫כאילו, ״היי, בחלק מהלילות,
‫אנחנו מקבלים יותר מדי שיחות.
‫ימי שישי ממש עמוסים, במצבים כאלה,
‫תצטרכו להשתמש בשיקול דעתכם,
‫בסדר? אני בדרך כלל מחכה ‫שתענה לי בחורה עם שם לבן ופריבילגי,
‫איזו צ׳לסי, קלסי, טיילור.
‫אלו דגיגות הסלמון שאני זורקת בחזרה לנהר ‫ומקווה שיישחו נגד הזרם בכוחות עצמן.״
‫אפילו אם הייתי כועסת, ‫מה אני יכולה לעשות, להשאיר משוב?
‫״כוכב אחד, לגמרי הרגתי את עצמי.
‫עוד תרצו שאהרוג את עצמי אחרי המשוב הזה.״
‫סיפרתי את הבדיחה הזו בטקסס לפני כמה שבועות
‫והייתה בקהל בחורה לבנה בגילי שאמרה,
‫״וזמני ההמתנה מגוכחים!״
‫והיא צודקת, אוקיי? אני חושבת,
‫באופן אישי, שאם את לקוחה חוזרת,
‫צריכה להיות תוכנית הטבות.
‫אתם יודעים, כמו מיילים בחברות תעופה.
‫זה אמור לעבוד גם עם קווי סיוע למתאבדים
‫כשמתקשרים ושומעים ״אנא הקש את קוד ההטבה״.
‫בופ, בופ, בופ.
‫״ברוכה השבה… טיילור.
‫תודה על סטטוס היהלום שלך.
‫את כעת השלישית בתור.
‫תרצי לשדרג את השיחה ‫ולהעיף מישהו אחר מהתור?״
‫ההורים שלי עדיין מאוד דתיים.
‫בילדותי אבא שלי היה דתי
‫שהוא התעקש להתפלל בקול רם ‫במסעדות לפני שהתחלנו לאכול.
‫שזה בסדר אם אתם בקטע, אבל תעשו את זה מהר.
‫הוא לא עשה את זה. ‫הוא היה נמרח עם ברכות מלאות בפרטים אישיים
‫שאיש מהנוכחים לא אישר את פרסומם,
‫מה שהפך את גיל ההתבגרות שלי לדי קשוח, ‫כשאבא שלי בציבור פשוט…
‫״תודה אלוהים עבור האוכל הזה. ‫תודה על שכינסת אותנו כאן.
‫תודה על כך שטיילור אישה עכשיו
‫ומקבלת את הסיוע שהיא זקוקה לו במתמטיקה.״ ‫ואני כזה…
‫״אתה יכול אולי לא לספר לכל הסניף של ‫צ׳יפוטלה שאני מדממת ולא טובה בחיסור?
‫נראה לי שאלוהים יודע.״
‫זו הסיבה שלא אכפת לי לספר בדיחות
‫על ההורים שלי במופע, ‫כי כל פעם שהם אומרים לי
‫״את חייבת לכבס ‫את הכביסה המלוכלכת שלנו בפני זרים?״
‫אני כזה, ״בופה הומטאון, 1998״.
‫סיפרת לכל מי שהיה באזור
‫שעשיתי קקי במכנסיים בלילה לפני.
‫אני יכולה להגיד מה שאני רוצה.
‫אני לא דתייה יותר.
‫יש לי חברים שהתקרבו לאחרונה לדת, ‫וזה ממש מכעיס.
‫אם גדלת דתייה ועזבת את הדת וחברים שלך
‫מתקרבים לדת כאנשים בוגרים, ‫זה כאילו אלוהים הוא האקס הדפוק שלך
‫שיוצא עכשיו עם החברה שלך
‫ואת חייבת לצפות בזה בפייסבוק.
‫הם כזה, ״פגשת את אלוהים? הוא מדהים״.
‫אני כזה, ״כן, גדלתי עם אלוהים, ‫הוא מניאק, בסדר?
‫הוא סיפר לך שאת בן אדם שבור ושאת זקוקה לו?
‫זה המהלך שלו. זה מה שהוא עושה.
‫הוא אומר את זה לכולם.
‫אל תשתי את מה שהוא נותן לך, ‫אם תשתי את זה, את פתאום
‫תאכלי את הגוף שלו, רוח הקודש תהיה בתוכך, ‫זו מערכת שלמה שהם מתפעלים
‫בבית האחווה הזה שנקרא כנסייה.
‫מי בכלל משתמש במספרים רומיים?״
‫הבדיחה הזאת נשמעת כאילו ‫אני נוטרת טינה לחינוך הדתי שלי
‫וזה נכון, אז שיחקתי אותה. אבל…
‫לא, בכנות, אם הייתי צריכה להגיד משהו
‫חיובי על החינוך הדתי שקיבלתי,
‫אני בטוחה שזה אפשרי, ‫אם היה לי מספיק זמן וכסף, אבל…
‫כן יש לי עניינים לא פתורים עם זה. ‫יש לי בעיות אמון די רציניות.
‫וזה פשוט הפך אותי למוזרה, כשגדלתי בכנסייה,
‫בדרכים שאני עדיין מגלה.
‫למשל, בדיוק גיליתי שאני מאוננת לא נכון.
‫אחזור שנייה אחורה. אוקיי, אז…
‫כשגדלתי בכנסייה,
‫לילדים היו קבוצות נוער והסגנון היה,
‫״אל תעשו סקס״, ואנחנו אמרנו ״בטח, לגמרי״.
‫ואז הם אמרו, ״אל תאוננו״.
‫וכל הבנות אמרו, ‫״אוקיי, בכלל לא ידענו שאנחנו יכולות״.
‫וכל הבנים שאלו, ״למה?״
‫ו…
‫איך שהם הסבירו לנו,
‫הכומר האחראי אמרו לנו,
‫״המעשה הפיזי של האוננות ‫הוא לא חטא, חבר׳ה, בסדר?
‫גם לא האורגזמה. ‫למעשה, אם יש לכם חלום רטוב,
‫תודו לאל שזה בחינם ושיהיה לכם יום נהדר.
‫אבל על מה אתם חושבים ‫כשאתם עושים את זה, חבר׳ה?
‫זה החטא האמיתי.
‫זו התאווה שבליבכם.
‫המחשבות הטמאות שבראשכם.
‫זה החטא האמיתי.״
‫אז כשהייתי כבר בוגרת ‫ורציתי לאונן, חשבתי ״ובכן,
‫אם לא אחשוב על כלום,
‫בטח עדיין אוכל להגיע לגן עדן, נכון?
‫כאילו, פשוט נקי את הראש, ‫תיכנסי לשם ותעשי את זה.
‫נתראה בקרוב, ישו, נכון?
‫תיגעי רק ב׳שה האלוהים׳ שלך.״
‫אז זה מה שעשיתי במשך כל חיי הבוגרים.
‫החברים שלי כזה, ״את חייבת לעשות ‫מדיטציה״ ואני כזה, ״נראה לי שאני עושה״.
‫ואני באמת מתכוונת לכל חיי הבוגרים,
‫דרך אגב. לא אוננתי בכלל ‫עד שהפכתי לאישה בוגרת.
‫עד כדי כך פחדתי שאלך לגיהנום, בסדר?
‫כן. חוויתי אורגזמה לראשונה ‫עם החבר שלי בקולג׳.
‫אתם יודעים איזה מביך זה ‫לחוות אורגזמה לראשונה עם אדם אחר?
‫זה כמו לתת למתווכת לעשות לך סיור בבית שלך.
‫״וכאן ממוקם חדר השירותים הנוסף.״
‫ואת כזה, ״חדר שירותים נוסף?״
‫״את גרה כאן כבר 19 שנה.
‫מעולם לא נכנסת לכל החדרים?״
‫ואת כזה, ״כן פעם אחת, ‫אבל חשבתי שישו יתרגז,
‫אז כן, המקום הזה לא באמת בבעלותי,
‫אני משכירה אותו מהבחור שגר בעליית גג, ו…
‫אם אציף את המרתף, לא אוכל
‫לקבל את הפיקדון שלי בחזרה, אז…
‫יש עוד משהו שאני צריכה לראות כשאת כאן?״
‫היא, ״כן, תראי את פעמון הכניסה״.
‫אני כזה, ״אה, פעמון הכניסה חשוב?״
‫היא, ״פעמון הכניסה זה מה שחשוב.
‫איש לא נכנס מבלי לצלצל בפעמון הכניסה״.
‫"אבל כן צלצלתי בו." ‫-״לא הפעלת מספיק לחץ, הוא לא נדלק״.
‫אז אוננתי באופן הזה במשך כל חיי הבוגרים
‫ולאחרונה סיפרתי את זה לחברה שלי
‫וקרה לכם שאמרתם משהו בקול ‫והבנתם שלא הייתם צריכים לומר אותו?
‫אמרתי את זה באגביות בבראנץ׳ ‫ובכלל לא חשבתי על זה. אמרתי…
‫״כן, אני לא חושבת על כלום ‫כשאני עושה את זה.״
‫והיא הייתה כזה, ״מה?״, ‫היא הניחה את המזלג, ״מה?
‫את לא חושבת על כלום?״, ואני כזה…
‫״אה לא, זאת אומרת, ‫אני חושבת על דברים, מן הסתם.״
‫והיא כזה, ״על מה את חושבת?״
‫ואני כזה, ״את יודעת, ‫בסגנון של ׳כמעט שם, נהנית לי׳.
‫את יודעת, מחשבות של נסיעה ארוכה, כאילו…
‫ידיים יציבות, אל תירדמי.
‫מחכה כבר להגיע כדי שאוכל לאכול.
‫תמהרי, ׳טאקו בל׳ עומד להיסגר. את יודעת.״
‫והיא כזה, ״זה ממש מוזר, טיילור.
‫למה את לא צופה בפורנו כמו בן אדם נורמלי?״
‫אני, ״איכס, לא אוהבת פורנו״.
‫בכל פעם שאני מנסה לצפות בפורנו אני…
‫״חייבים לגלח גם שם? אני עייפה וקר לי״.
‫ואני לא נגד פורנו, אוקיי? ‫אני לא מהאנשים האלה ש…
‫״אם תצפו בפורנו, ‫זה יהרוס את הזוגיות שלכם״.
‫אני לא מאמינה בזה, בסדר?
‫יצאתי פעם עם מישהו ‫שהיה בקטע של פורנו עיסויים
‫כשהמעסה מזיין את הלקוחה בסוף,
‫מה שאומר שלפעמים כששכבנו,
‫קיבלתי עיסוי!
‫זו דוגמה לכך שפורנו יכול להיות טוב עבורך!
‫אבל החברה שלי נחרדה, היא אמרה, ״טיילור
‫זה שאת מאוננת כמו איזה נזיר,
‫זה הרבה יותר מקריפ ומוזר
‫מכל סוג של פורנו ‫שאי פעם ראיתי, וצפיתי ברוב הסוגים״.
‫והיא המשיכה, ״יש כל כך הרבה ‫סוגים של פורנו באינטרנט כיום,
‫פשוט… לכי הביתה וחפשי ׳פורנו לנשים׳, בסדר?
‫תעשי את זה, אני מבטיחה לך, ׳פורנו לנשים׳.״
‫אז הלכתי הביתה וגיגלתי ׳פורנו לנשים׳
‫כדי לא להיות מוזרה בבראנץ׳.
‫והרבה תכנים מפתיעים עלו כשחיפשתי את זה.
‫הדבר הראשון שעלה כשגיגלתי פורנו לנשים
‫היה קישור לדיסני פלוס, ‫לרשימת סרטי ״הנוקמים״. עכשיו…
‫עבורי, באופן אישי, ‫הם מזגזגים מדי, קווי עלילה רבים מדי.
‫כמעט הסתדרנו עם לוקי ‫ופתאום עוברים לקפטן אמריקה? זה פשוט…
‫אני חייבת לצפות מההתחלה.
‫זו מהירות אחרת לגמרי, ‫לחץ שונה, ועכשיו יש שם גם רקון.
‫לא.
‫הדבר השני שעלה כשגיגלתי פורנו לנשים
‫היה אתר שבו זוגות אמיתיים
‫מעלים סרטוני סקס חובבניים. כן.
‫זוגות בחיים האמיתיים אומר ‫״היי, אנחנו מאושרים ומאוהבים,
‫חשבנו שנצלם את עצמנו עושים אהבה
‫ואז נעלה את הסרטון לאינטרנט ‫בשבילך, אישה בודדה.
‫זה עובד? את רטובה?״
‫ואת כזה, ״לא במקום שרציתי.
‫אבל ברכותיי, נראה שיש לכם קשר ממש מיוחד.״
‫הדבר האחרון שעלה כשגיגלתי פורנו לנשים
‫לא ידעתי שזה קיים, דבר שנקרא פורנו אודיו.
‫זה בדיוק כמו שזה נשמע. ‫אין פן ויזואלי, זה רק קטע להאזנה.
‫אין שם כוכבי פורנו, ‫יותר בסגנון של קרייני פורנו
‫שמספרים לך על מצב סקסי.
‫זה כמו פודקאסט, רק אל תקשיבו לו בנהיגה.
‫ומכיוון והוא ״עבור נשים״ ‫זה אומר שזה סיפור, כן?
‫כל אחד יכול להאזין לזה, הם לא בודקים.
‫הם לא סתם מדליקים את המיקרופון ‫ואומרים ״אני שולף אותו, כלבה!״ הם כאילו…
‫מכניסים אותך לזה.
‫אז הקטע שמצאתי היה באורך של 20 דקות.
‫אני אשלח לכם אותו אם תשלחו לי DM.
‫ובמשך 12 הדקות הראשונות
‫הסיפור זה רק קול של גבר שמרגיע אותך…
‫אחרי שהיית מעורבת בתאונת דרכים.
‫זה המשחק המקדים.
‫וחברים, גמרתי כל כך חזק. אני…
‫זאת אומרת,
‫אפילו לא הגעתי לחלק של הסקס.
‫זה היה כזה מנחם. הוא כזה, ״זה בסדר, ‫קחי כמה נשימות עמוקות, אל תדאגי.
‫חברות הביטוח יטפלו בזה״.
‫ואני כזה, ״אלוהים זה נכון, ‫זו הסיבה שיש לנו ביטוח!״
‫עד שהוא הגיע לחלק של ‫״מה עוד אני יכול לעשות? אני יכול לרדת לך?״
‫הייתי כזה, ״לא גבר, 'אול סטייט' ‫מבטחים אותי. אני בידיים טובות״.
‫תודה רבה לכם, בוסטון. הייתם מדהימים.
‫תודה רבה לכם.
‫אתם לא מבינים ‫עד כמה אני מעריכה אתכם. תודה.
‫הייתם מדהימים. תודה רבה, ברצינות.
‫- טיילור טומלינסון -
‫- אם אתם או אדם שאתם מכירים ‫מתמודדים עם קשיים נפשיים -
‫- או מחשבות אובדניות -
‫- יש מידע ומשאבים זמינים באתר - ‫WANNATALKABOUTIT. - COM -
‫תרגום כתוביות: נעה יוסף