Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Værsgo.
God fornøjelse, Sofia.
-Undskyld, hvad… -Ikke mit problem.
SKRIV VENLIGST UNDER! SIG DET VIDERE.
30 STORT TILLYKKE
TILLYKKE MED FØDSELSDAGEN SOFIA STORT TILLYKKE.
Frk. Dunham.
Sofia. Skønt. Kan du hente en espresso, før jeg besvimer
fra synet af logoerne fra hovedkontoret?
Hvorfor gør de mit arbejde? Ingen af dem har en kreativ tanke.
Ja, det kan jeg gøre for dig.
Men først tænkte jeg også på…
Jeg troede, at jeg…
-Jeg troede… -Ud med sproget.
Jeg har været din assistent i to år nu?
Eller lidt over to år, og…
Jeg tænkte, det var tid til at tale om,
at mit job er at tage telefonen og læse korrektur og planlægge,
og jeg laver ikke noget grafisk design.
Jeg hyrede dig som min assistent, ikke min protegé.
-Det troede jeg, du vidste fra start. -Ja. Ja, det gjorde jeg.
Men hvis jeg viste, jeg kunne klare mere ansvar, skete der måske noget.
Et helt kontor fyldt med kandidatgrader venter på, der er en åbning et sted.
Så jeg tror ikke en af mine assistenter får en mulighed.
Ja, okay…
Hvad gør jeg så?
Søde. Jeg vil gøre dig en tjeneste.
-Tak for det. Jeg vil gøre… -Jeg opsiger dig.
Hvabehar?
Ja, to år er alt for længe at være nogen assistent.
De fleste går efter seks måneder.
-Hvor gammel er du? -Jeg fylder 30 i morgen.
Du er alt for gammel til at tage telefonen.
Der findes noget til dig derude,
men det er ikke her.
Du må gerne genoverveje.
-Du hørte mig vist ikke. -Stil Becky igennem. Ja, jeg er klar.
Op. Op. Op.
-Okay. -En. Ja. Ned. Ned.
Op. Op. Op.
Grib dagen.
Hvad?!
Og tak for fødselsdagskortet, venner.
Hvad er hendes problem?
Zooey, sæt dig så på sædet.
En, to…
Tak. Vil du have din juice?
Nej.
-Det er æblejuice, skat. Din favorit. -Jeg kan ikke lide den.
I går elskede du den.
Det er sovetid, når vi kommer hjem efter den opførsel.
Nej. Jeg skal et andet sted hen.
Hvor skal du hen?
Richard, er du hjemme?
Sofia?
Hej. Jeg har noget sjovt at fortælle. Jeg sagde op i dag.
Jeg skulle skrive på mit fødselsdagskort.
Richard.
Skat, er du okay?
Hej.
Hej, skat.
Gik du i seng igen?
Nej, jeg var bare…
Nej, det er ikke…
Hvad foregår der?
Og hvorfor er der to sandwicher?
Jeg…
Jeg kunne ikke bestemme mig, så jeg…
Jeg lavede… to.
Er der en hvalp derinde?
Det har der bare at være.
Hej.
Ville du hoppe ud? Det vil jeg gerne se.
-Det burde jeg nok ikke. -Nej.
Skat, jeg…
Jeg er tilbage om en time.
Bed din kæreste om at gå, og du skal også gå.
Du godeste. Fandens!
Fandens!
-For fanden. -Åh gud, Sofia. Er du okay?
Nej! Kom ikke herned!
Jeg ville bare hjælpe dig.
Du har én time, dit røvhul!
Okay.
-Gå! -Okay.
Det er ikke min dag.
TO UGER SENERE…
Ved du, hvad det bedste ved min dag er? Når jeg siger godmorgen til dig.
Godmorgen, mor.
Skat. Godmorgen, søde.
Hvordan har min lille fugl det i dag?
Stadig i reden.
Jeg har lavet morgenmad. Du har en stor dag i vente.
Nej, jeg så ikke noget i min kalender.
Du har været i dit lortested længe nok.
Kom med til zumba i dag.
Mor. Lægen har nok noget at sige til, at jeg zumba'er.
Jeg sagde, du er her. Pigerne vil møde dig.
Mor.
Nej. Sig ikke "mor." Du skal med, skat.
Du skal på fødderne igen…
Din fod. Dine krykker.
Kom, skat.
Dit nye liv finder dig ikke under din dyne.
-Okay, okay. -Vi skal gribe det.
-Okay. -De vil fuldkommen elske dig.
Fem, seks, syv og over. Sådan!
To. Jeg mener fire. Seks.
Okay. Og nu er det berøringstid.
Når du er klar, så tilføj skuldrene. Klap dig selv på ryggen.
Sådan. Du fortjener det.
Gør som Julietta, hvis du glemmer det.
Og nu er det tid til merengue!
Det er noget i den stil.
Hold hænderne højt oppe. Tag dem ned.
Ja. Vi ses næste gang.
-Jeg laver grafisk design i byen. -Du godeste. Hvem arbejder du for?
Det er et godt spørgsmål. Jeg…
Hun er ledig, så hun kan være sammen med sin enlige mor i Sonoma.
-Hvor længe bliver du? -Det ved jeg ikke.
Nok til jeg kan støtte på anklen,
for det er svært at komme omkring med krykker.
Ja. Hun danser zumba ved siden af dig, før du ved det, Julietta.
Hvis nogen kan sætte en smule salsa i din numse, er det hende.
En pige kan drømme, ikke?
Hun er sådan en sød skat.
Tak
Nå, jeg må i bad, før Alejandro kommer hjem.
Vi har et ritual efter zumba.
Sådan slipper jeg af med den ekstra energi.
Sådan skal det være.
Vi ses.
Åh gud. Hun og Alejandro dyrker sex.
Den fangede jeg.
Du overlevede da.
Ja. Der er virkelig gang i dine gamle venner.
Tak for det blik ind i min nære fremtid.
Hold da op.
Se.
-Hvad? -Et madlavningskursus.
"Lær at lave spanske sommerretter i El Corazon."
Jeg elsker det sted.
-Du burde tilmelde dig. -Nej, det er fint.
-Hvorfor ikke? -Jeg kan godt lave mad.
Hvad kan du lave?
Hvad som helst. Kylling, bøf, fisk, ris, nudler…
Det er ikke madlavning. Du varmer bare ting op.
-Ja, madlavning. -Nej. Det er mere kreativt. Det…
-Okay. Hvordan tilbereder du kylling? -Hvordan tilbereder jeg kylling?
Jeg advarer den om, at panden vil være varm,
-og så smider jeg den på. -Jeg tilmelder dig.
Mor, det er for par.
-Er jeg et par lige nu? -Jeg kan være dit par.
Der findes intet mere tragisk, end det du lige sagde.
Vær nu ikke fjollet.
Mor, seriøst, idéen om at være i et forhold giver mig nældefeber.
Jeg gider ikke kigge på turtelduer, der laver tapas og er forelskede.
-Gør det for mig. -Nej, mor. Tilmeld mig ikke.
-Jeg mener det. -Okay.
-Godmorgen, mor. -Godmorgen, min skat.
Kom så. Op med dig. Vi skal more os i spaen i dag.
Okay. Godt. Vi er her.
Det er ikke spaen.
Det glemte jeg. Spaen er i morgen.
Okay, hvorfor er vi så…
Mor, jeg sagde nej.
Kom nu, skat. Vær sød.
-Jeg sagde specifikt nej. -Bare ét kursus.
Kan du ikke lide det, dropper vi det.
Ser du mit tøj? Det er børnemishandling.
-Du er 30. -Så er det voksenmishandling.
Du er så dramatisk. Det er ét dumt kursus.
Mor, jeg går ikke med.
-Sofia, altså. -Det er dumt.
Se, hvad du synes om at gøre det alene.
-Okay. Kom så. -Nej. Jeg venter her.
-Det er for par. Jeg skal bruge mit par. -Mor. Jeg vil ikke.
Kom nu, skat. Få numsen ud.
-Få din numse… Nej! -Få…
-Træk ikke i mig! -Tal ikke sådan.
-Du brækker min anden ankel. -Stig ud af bilen.
Undskyld mig. Har I… brug for noget hjælp?
Du godeste.
Det har vi måske. Jeg kan ikke få min datter ud af bilen.
-Og hendes ankel er dårlig. -Mor!
Okay, lad mig prøve. Det er okay.
-Jeg kan selv. -Det er okay.
Det her er nemmere. Læg din arm rundt om min nakke.
-Okay. -Okay?
Okay. Er du klar?
Bare… Sådan.
Vi hopper stille og roligt op.
-Sådan. -Sådan.
-Og de tilhører dig, ikke? -Hvordan gættede du det?
-Tusind tak. -Naturligvis.
Jeg kunne ikke få hende ud.
Jeg ved ikke, hvorfor bilen drillede så meget.
-Men vi har styr på det nu, så… -Godt, jeg kunne hjælpe.
-Jep. Tusind tak. -Ja.
-Undskyld. -Det er okay.
Tak igen. Tak.
-Mor… -Ja, okay.
-Hvor går vi hen? -Den her vej. Kom så.
Hej.
Hejsa, velkommen til El Corazon.
Hvad kan jeg hjælpe med? Er I her for kurset?
-Madlavningskurset, ja. -I ved vel, at det er for par?
Ja.
Der findes intet bedre par end mor-datter.
Okay.
Selvfølgelig! Slut jer endelig til dem indenfor.
Okay. Det ser allerede sjovt ud. Kom.
Hej, undskyld.
Vi har vores sidste par.
-Jeres plads er lige her. -Tak.
I må være Lainie og Sofia, ikke?
Hvem er hvem?
-Jeg er Lainie. Min datter Sofia. -Jeg… Hej.
Kom nu, nada!
Så skønt. Ja.
-Det er okay. -Er du sikker?
Er stolen fin til dig, kære?
-Ja. Må jeg gerne sætte mig? -Ja. Det er fint.
Tag dem her på, så begynder vi.
Lad os først hurtigt hilse på hinanden.
I kan starte. Ja?
Okay. Jeg er Kerala. Det er min mand Frank.
Hej.
Vi driver en bed-and-breakfast på Westview,
-og vi ville gerne ud af huset, ikke? -Det lyder rigtigt.
Selvfølgelig. Perfekt. Så er det jer.
-Hej, jeg er Todd. -Hej, jeg er David.
Vi ejer Sonoma-mejeriet.
-Jeg elsker jeres oste. -Tak. Vi oster af kvalitet.
-Todd, stop. -Okay. Så…
Vi laver meget mad sammen, og vi ville lære nye spanske retter.
Så her er vi. Ole!
Så skønt. Og jer?
-Vi er Chad og Brittany. Vi mødtes online. -Hej.
Og hvad er mere romantisk end at tage et madlavningskursus sammen?
Og lære hinanden bedre at kende.
Madlavning kan være meget romantisk og intimt.
Ja. Det kan spisning også.
I to damer.
Vi dater ikke. Nej.
Surprise.
Vi er Lainie og Sofia, mor-datter-parret.
Normalt bor Sofia i San Francisco,
men hun gennemgår en lille livsændring.
Så hun bor i Sonoma med mig nu.
Og lige nu ville jeg ønske, jeg var død.
Hvad?
Ingen skal dø her. Kun madlavning.
Nå, vi har meget, vi skal nå, så…
Som I ved, er jeg Guillermo, og jeg er også et par.
Min kone har travlt i dag, men jeg har min nevø med,
som er her måneden ud fra Spanien.
Hvor er Matias? Matias?
Tio. Undskyld.
Jeg skulle hente noget fra min bil.
-Matias… Undskyld. -Det er okay.
Har har læst sammen med nogle af de bedste kokke i Europa.
Men nu kan han lære fra den bedste.
Hans kære Guillermo.
Rart at møde jer alle…
…officielt.
Hej.
Vi skal lave lækre retter denne sommer
helt hen til La Noche de San Juan.
Det er fejringen af sommersolhvervet, årets længste dag.
På den dag tager venner og kære
hen på Spaniens strande og samles om store bål
for at byde velkommen til sommeren.
-Hvor skønt. -Det er skønt.
Jinx!
Og i dag begynder vi med en af de mest populære retter i Spanien,
tortilla Española.
Det, I kalder en spansk omelet.
-Æg. Tak, huevos. -Huevos. Muy bien.
-Så sjovt. -Ja da. Æg.
Skær kartoflerne ud i kvarte, og skær små trekanter.
-Pas på fingrene. -Pas på, når jeg holder en kniv.
-De skal være så tykke for at smage bedst. -Hvordan klarer Sofia sig?
Ja, de ser faktisk gode ud.
Det er heldigt, man ikke skal bruge sin fod til det, ikke?
Han er så sød.
Og så drysser I lidt trøffelsalt på kartoflerne,
når de er skåret ud.
Kerala, de ser fantastiske ud.
-Tak, Guillermo. -Jeg dryssede salt.
Tja…
Stop så.
Det må man ikke.
Nej. Det vil ikke holde.
Pisk dem, indtil de er godt blandet.
Få afløb for alle jeres frustrationer på de æg.
Det bliver en vild omelet.
Du virker til at være meget vred på de æg.
Ja, jeg har mange frustrationer i mig.
Så bare…
-Okay. Det virker sundt. Og sikkert. -Ja.
-Hvad? Fokuser på dine kartofler. -Meget middelmådigt. Godt gået.
Det er den sjove del.
Tag din tortilla-flipper
eller en tallerken eller låg,
hvis du ikke er fra Spanien og har sådan en,
og så dækker du panden til.
Og så flipper du hurtigt din tortilla, sådan her.
Bare sådan?
-Du kan godt gøre det. Det lover jeg. -Okay så.
-Ja! -Okay.
-Ja! -Og så… Det er ikke forfærdeligt.
Jeg er en kok! Ikke?
Hvad så nu?
Læg den tilbage i panden, og steg den på den anden side.
Ja!
-Uha. Den stikker af! -Pokkers!
-Undskyld. -Det er okay. Se.
Det er okay. Helt i orden.
-Spændende. -Så god som ny.
-Vi kan tage den herfra. -Okay. Selvfølgelig.
-Tak. -Sørg for, den er fin og rund.
Matias, er det et problem?
Det kan reddes.
-Sådan. -Godt.
Vær sød.
Det er jeg. Hvad med, du er mindre sød?
Dobbeltflip.
Og nu den bedste del.
Vi får lov at spise det, vi har lavet.
I kan putte lidt salt og peber på, hvis I vil.
-Okay. Den smager godt. -Mere trøffelsalt er godt.
Du godeste, den er fantastisk. Guillermo, jeg elsker den.
Så vidunderlig. Det er den perfekte ret til enhver tapas-fest,
-og hold ikke en fest uden den. -Det er sandt.
Jeg elsker den.
Den er ikke ikke god.
-Ikke ikke god. Og løgene… -Det er faktisk…
-Det er trøffelsaltet. -Efter den bid er jeg færdig.
-Jeg morede mig. -Vi ses i næste uge, ikke?
Det skal du regne med!
-Tak. Godnat. -Det var sjovt. Vi ses!
Farvel. Rart at møde jer.
Tak.
-Farvel. Vi ses. -Farvel.
Tak, mand.
Nej, når du laver mad derhjemme, rydder du op.
Men når du laver mad her, rydder vi op. Ikke?
-Que claro. -Det lyder godt.
-Ja, det synes du. -Ja.
Jeg kan…
Værsgo. Skal du have hjælp med at gå hen til din bil?
Nej, min mor og jeg klarer den. Tak.
-Ja. Jeg venter udenfor. -Jeg…
Lad mig hjælpe.
-Nej, jeg… -Jeg kan sagtens hjælpe.
Det er helt fint. Det er intet problem.
-Tak. -De nada. Ja.
Og lad mig…
-Jeg kan få fat. -Det er okay… Værsgo.
-Tak. -Var kurset godt?
Helt ærligt?
-Ikke rigtig. -Hvorfor ikke?
-Jeg lavede æg og kartofler i en time. -Ja, det er det grundlæggende.
Det er de personlige detaljer, smagen, der gør det særligt.
Som min onkels trøffelsalt,
som, mellem os sagt, altid er den hemmelige ingrediens.
Mellem os sagt, det er en ret enkel ret.
Mange af de gamle opskrifter startede med de mest enkle ingredienser,
fordi det var det eneste, folk havde råd til.
Det er ikke ligefrem fin mad, vel?
Nej, det er traditionel mad,
som på mange måder er sværere,
end hvis du har alle ingredienser.
Jeg synes, IHOP er så gode med deres Rooty Tooty-morgenmad.
-Er det fin mad? -Nej, men det gør sit job.
At spise er ikke et job. Det er en af livets store fornøjelser.
-Ja, nogle gange den eneste fornøjelse. -Hvad betyder det?
Min mor kalder vist på mig.
-Virkelig? -Ja.
-Vil du ledsage mig til bilen? -Ja.
-Eller skal jeg tage æsken? -Jeg hjælper dig.
Så I kommer igen næste uge, ikke?
-Ja. Det gør vi. -Jeg…
-Okay. -Det kan du regne med.
Det gør vi vel.
Men lov mig i mellemtiden,
at du ikke tager hen på det der Rooty Tooty…
-Ikke mere Rooty Tooty? -Nej.
Det bliver svært. Jeg forsøger.
-Tak. -Godt gået.
-Hasta la próxima, Lainie. -Også hasta til dig.
-Tak. -Jeg kan hjælpe.
-Jeg… Okay. -Ja.
-Lad mig. -Jeg… tak.
Jep. Forsigtig. Okay.
-Du kan bare lukke døren. Jep. -Okay. Sí.
Hasta luego.
Hvad?
Har du fået en ven?
Jeg ledsagede to elever til deres bil. Jeg var venlig.
Du har kun været her et par dage,
-og en amerikansk pige er skudt i dig. -Det fornemmede jeg ikke.
-Tro mig. -Jeg dater jo Irina.
Ja, hun dater dig.
-Og halvdelen af Europa. -Det ved du ikke.
Det ved alle, der har en Instagram-konto.
Gå ud med den amerikanske pige.
-Hun er sød. -Jeg har et job. Du skal gøre dit.
Papa! Matias blev født uden huevos.
Viviana, lad din fætter være.
Alle lader ham være. Det er pointen.
-Han virkede sød, ikke? -Han virkede spansk.
-Hvad er der galt med det? -De er players. Det ved alle.
Nej, det indtryk fik jeg ikke.
Fordi spanske mænd er charmører med deres accenter og brede smil.
Tja, jeg elsker brede smil, så…
Lad os spise middag på restauranten i aften for at se, om han er på arbejde.
Okay, så du vil stalke ham.
Nej. Han er lige kommet til byen.
-Han har brug for en at hænge ud med. -Så gør det, mor.
Du skal ud af huset, skat.
Det er jeg. Olivia og jeg spiser middag på fredag.
-Hvorfor sagde du det ikke? -Skal jeg sige det, når jeg skal noget?
Okay, ja. Det er bare…
Tænk, du siger det, eftersom du planlagde, vi skulle til madkursus i dag,
og ingen fortalte mig det.
Jeg var glad for, du havde det bedre.
Mor, jeg er ikke skør.
Altså, du var en smule skør.
Mor.
Og nu er det forbi, ja.
-Ja. -Ja.
Okay.
Skal du bruge dem meget længere?
Senere på ugen hører jeg, om jeg kan støtte på den.
Og det er én sidste gave fra Richard.
Gid, jeg kunne brække begge hans ben.
-Du har min tilladelse. -Hvorfor var I sammen så længe?
Det ved jeg ikke. Han var der, og han var sikker,
og vi kunne hænge vores foto fra skoledansen i stuen.
Jeg knækker mig.
Ja. Jeg var bare bange for at flytte til San Francisco.
Det var bare nemmere at gøre det med ham.
Bryllupsløfterne skriver sig selv.
Klap i. Jeg ved det godt.
Hvordan har din lille familie det?
Dennis har været skøn. Faktisk fik han en lille forfremmelse.
-Det er fantastisk. -Ja.
-Og Ella taler dagen lang. -Hvad siger hun?
-Tandkød og tænder. -Okay. Så hun er intelligent.
-Hun får det fra sin mor. -Ja, det gør hun.
Dennis har været god med Ella.
-Overraskende nok. -Ja.
Du er bare så heldig. Han er en af de eneste gode tilbage.
Ingen af dem er gode, Sof.
Du skal træne dem og træne dem igen.
-Ja. Træne dem igen. -Og så træne dem igen.
Hvad skulle det være, de damer?
-Vi starter med en vulkanskål. -Ja.
Hvad vil du have?
Har I omeletter?
Nej, beklager.
-Seriøst? -Jeg spørger bare.
-Kyllingefingre til mig, tak. -Også mig.
Godt valg. Jeg kommer med jeres drink.
-Tak. -Vil du have en omelet i en bar?
Nej, ikke rigtig.
Jeg tænker bare konstant på det her madlavningskursus, jeg tager med min mor.
Vi lavede spanske omeletter denne uge.
-Tog du et kursus for det? -Ja.
Okay, lad mig gætte. Du hældte æg på en pande.
Du puttede ting i den og lavede den. -Nej. Det er det sjove.
-Hvad? -Det var anderledes.
Den her var virkelig enkel, men…
…særlig på en måde.
Så nu tænker du konstant på omeletter.
Ja, noget i den stil.
-Giv mig paellaen, Matias. -Den er på vej.
Nå?
Skøn?
Så skøn.
Tak.
-Hvad er det næste? -Vi kan slutte af, Matias.
-Du kan tage fri. -Er du sikker? Jeg er stadig frisk.
Nej, nej. Der er kun et par bord tilbage.
Du var god i aften.
DUCEY'S VÆRTSHUS
Hej, frøken…
TOILET
Jeg bliver så glad, når det at gå på toilettet ikke er en komplet træning.
Det tror jeg på.
-Godt, hvor tager vi nu hen? -Jeg kan ikke, jeg skal hjem.
Hvad? Vi tager endelig i byen, og så tager du hjem?
Ella vågner ved daggry, uanset om jeg har tømmermænd.
Helst ikke.
Hun er så trængende.
Undskyld mig.
Et øjeblik.
Jeg så nogle rigtig pæne fyre derinde.
Måske har du brug for at finde en ny mand.
Det er det sidste, jeg har brug for.
Mænd stinker, og de forråder dig, når de kan.
Det er mit lift. Hvad med dig?
Mit er et par minutter væk.
Okay. Fyre stinker. Jeg taler om at finde en rigtig mand til dig.
-Det er prioriteten næste gang. -Okay.
Jeg skal igennem sommeren uden at blive knust igen,
så ser vi på hele situationen igen.
Giv mig et øjeblik.
Elsker dig. Vi ses.
-Hils Ella fra mig. -Det vil jeg gøre.
-Sofia? -Ja.
Matias.
Hej. Jeg så dig ikke.
Jeg… kom forbi for at få en drink.
Var den god?
Det ved jeg ikke. Bartenderen ignorerede mig.
Okay, så du gav bare op?
-Det gjorde jeg vel. -Jeg må lære dig
at være lidt mere uhøflig, hvis du skal overleve i Amerika.
Så hvordan var maden på Ducey's Værtshus?
God. De har de bedste kyllingefingre.
Kyllinger har ikke fingre.
Undskyld, fortæller du mig, at spaniere ikke har kyllingefingre?
Okay, så hvilke krydderier bruger man til de kyllingefingre?
Det, der er i ranch-dressingen.
Jeres kyllinger har fingre, og de bor på en ranch.
-Nu har jeg hørt alt. -Amerika er fuld af overraskelser.
Mit lift er her.
Hvornår lærer jeg så at bestille en drink i Amerika?
Jeg må nok hjem.
Ja. Selvfølgelig, men vi ses til kurset, ikke?
-Ja. -Godt.
-Okay. Undskyld. -Undskyld.
Efter dig. Bare gå.
-Tak. -De nada, querida.
Vent, hvad betyder det? De nada er tak…
Det var så lidt…
…kære.
Det er klart.
Buenos noches, Sofia.
Buenos noches, kære.
Undskyld. Vi ses.
-Hej, er du Sofia? -Det er mig.
TEGNER I HAVEN
YOSEMITE REYKJAVIK - MAROKKO
-Finder du noget? -Nej, der er ikke mange jobs derude,
og det var ikke klogt at blive arbejdsløs, lige inden alle designere læste færdigt.
Hvad er det?
Jeg må overveje at få min kandidatgrad.
-Så forpligter du dig. -Har jeg en fremtid uden den?
Er det en god skole?
Ja, den ligger tæt på. Så det er godt, ikke?
-Jeg elsker, når du er her. -Ja.
RICHARD - BESKED ER DU OK?
Når hun dater andre mænd, ser du det i det mindste foregå.
Det er billeder fra hendes arbejde. De betyder intet.
Hvor arbejder hun så? En kyssebod?
-Gå din vej. -Matias, du sidder fast.
Du skal give slip på den fisk for at få fat på præmien.
Hun er ikke en fisk.
Nej da. Hun er en haj.
-Lad mig nu være. -Kom ud af vandet!
Mor, må jeg låne strygejernet?
-Lad mig, skat. -Tak. Er du okay?
-Hvad er der? -Jeg har de her mavekramper.
Sid ned. Jeg kan stryge en kjole.
Åh gud.
-Er du okay? -Ja.
-Okay. -Du godeste.
Skat, jeg kan vist ikke tage med dig på kurset.
Mor. Nej, jeg tager ikke alene til et parkursus.
-Vi betalte, og nogen burde. -Mor. Glem det. Nej.
Så vigtige er pandekager ikke.
Undskyld, skat.
-Vi har trøffelsalt. -Ja.
Hvad hvis du tager til en lille del af kurset og blev i…
Jeg tager af sted.
-Hvad? -Ja, jeg tager af sted.
-Hvad… Tager du af sted? -Ja, frue.
Vi lavede en tortilla-Española til vores gæster.
-Mest dig. -God pointe. Jeg lavede den.
De elskede den.
-Hej, alle sammen. -Hej.
Hej.
Hvor er din mor?
Hun har det skidt. Så hun opfordrede mig til at komme alene.
Ingen krykker?
Nej, knoglen er åbenbart snart helet nu.
Så det er spændende. Ja.
Okay, godtfolk. Lad os gøre os klar.
Jeg kan se, vi mangler en kok i dag.
Ja, beklager. Hun har det skidt.
Det er godt. Eller, det er ikke godt, men…
Matias. Han er din partner til dagens kursus.
Kan han nu følge med?
Jeg laver sjov, Matias.
Han lærer hurtigt. Han skal nok klare sig.
Tak, Tio. Tak.
Okay, i dag skal vi lave gazpacho.
Skønt.
Det er den perfekte sommerret,
fordi når det er varmt, og alle sveder,
så giver du dem lidt gazpacho, og så er alle meget gladere.
Hemmeligheden bag gazpacho er modne tomater.
-Skat… dine fingre. Uha! -Ja, jeg laver kno-teknikken'
Behold de saftige frø. De giver smagen dybde.
-Hvordan… -Hvad?
Hvordan kan jeg beholde dem?
-Hurtige snit. -Okay.
Forsigtig. Okay?
Ja, det er perfekt.
Det er så meget arbejde.
Hvorfor synes du, det er arbejde? Det er en glæde at lave mad.
Jeg… Nej, jeg tror ikke, jeg har madlavningsgenet.
Det er der ikke.
-Hvilket gen? -Jeg blev ikke født til det.
Vi bliver ikke født til noget. Vi bliver født til at græde,
og vi lærer alt, vi gør.
Du kan lære det her. Se, du lærer det.
-Wow. -Hvad?
Jeg indså lige, hvorfor jeg er så god til at græde.
Jeg har gjort det hele mit liv.
-Ja. Okay. -Professionel til at ligge og græde.
Og nu bliver du en professionel tomatudskærer.
Det kræver et godt lag olivenolie…
…for at give din ret en cremet smag.
Og så…
…sherryeddike fra bakkerne i Spanien.
Det komplementerer ingrediensernes smage.
Og husk, I må aldrig nogensinde bruge balsamicoeddike i gazpacho.
Bland det i.
Nu skal vi blande alle ingredienserne. Vi får hænderne beskidte.
-Vil du prøve først? -Nej.
Du har frustrationer, ikke?
-Ja, jeg spurgte bare. -Prøv det.
Kom så.
Gør det nu. Men ind med fingrene.
Fortsæt. Klem.
Klem så ned.
-Klem mere? -Og så drej. Ja.
Du var meget vred forleden.
Nu skal safterne marinere i mindst en times tid,
men natten over er bedre. Ja.
Nu skal vi bare blende suppen, og så er vi færdige.
Og hvornår koger vi den?
Næ, nej! Vi koger ikke gazpacho.
Nej.
Den er færdig, når den har en konsistens, du gerne vil spise.
-Jeg elsker selv klumper. -Der er en grund til, jeg er her.
Det skal oven på. Drej.
-Vil du trykke på knappen? -Ja.
Det er så godt. Det lavede vi.
Tak, fordi du var min partner i dag.
Det var min fornøjelse.
Min mor vil elske den.
Giv den til hende med sommersangria.
-Ikke tale om. Nej. -Hvorfor ikke?
Papvin, æblestykker og 7Up?
-Det giver jeg hende ikke. -Nej. Det er ikke sangria.
-Det er det da. -Nej.
-Du sætter dig og prøver det. -Altså lige nu?
Lige nu er den bedste tid til sangria.
-Kom så. Sid ned. -Okay.
-Okay så. -Vent lige.
Jeg henter menuen.
Okay.
Er det en kyllingefinger?
-Nej. En kroket. -Er du sikker?
-Til din sangria. Okay? -Okay.
Frugterne er blevet marineret i brændevin og sukker.
Kombiner det med den spanske rueda
og slut af med en skøn, sprød og tør cava.
Okay?
-Okay? -Super.
Ja.
Sig ikke, du vil stå op hele tiden.
-Nej. -Fordi det er…
-Nej, nej. Jeg sætter mig. -Okay.
Okay, værsgo.
-Prøv en bid af din kroket. -Okay.
Og nu en slurk af sangriaen.
-Salud. -Salud.
Ja, det er virkelig lækkert.
-Ikke? -Ja.
Når mad laves på den rette måde,
kan det være den mest sensuelle oplevelse, der findes.
Sensuelle?
Ja, det er, som at slikke flødeskum på bryster.
Det er seksuelt.
-Okay, undskyld. -Jeg mente sensuelt.
I den forstand at alle fem sanser aktiveres.
Udseendet og duften…
…af maden.
Smagen…
…selvfølgelig.
Og den måde, den føles på…
…i din mund.
Nej, det er faktisk ikke alle fem sanser,
for jeg kan ikke høre maden.
Nej, ikke maden i sig selv,
men lyden af glæde og latter og "Mmm!"
-Det burde være en del af alle måltider. -Okay.
-Jeg kan føle glæden. -Og sådan aktiverer du ørerne.
-Salud. -Salud. Ja, salud.
-Så hvad arbejder du med, Sofia? -Mig?
Undskyld. Jeg er grafisk designer.
Hvad er det?
Tag for eksempel etiketten her.
Nogen skal beslutte,
"Jeg putter en señorita på der,
og jeg giver hende en kurv og en stråhat på hovedet,
og jeg gør hende vildt glad,
som om frugtindsamling er det sejeste job i verden."
-Det er en grafisk designers job. -Så det er som madlavning.
-Nej, slet ikke. -Selvfølgelig er det det.
Du tager alle ingredienserne, og du kombinerer dem,
og så udgør alle smagene en færdig ret.
Nej. Fordi i design følger du ikke en opskrift.
Og hvor tror du, opskrifter kommer fra? Fra stjernerne?
Nej, okay?
Folk har kombineret alle disse smage i løbet af mange år.
De har lavet mange kunstværker. Og du er en kok med billeder.
Du får det til at lyde langt mere romantisk, end det er.
Det er faktisk hårdt arbejde nogle gange.
-Betragter du meget som arbejde? -Ja. Når det er mit job.
Men giver det dig ikke glæde at designe de billeder?
Jo, selvfølgelig. Men…
Jeg har hele mit liv prøvet at vise, hvad jeg kunne på en eller anden måde,
fordi folk dømmer mig, fordi jeg er en kvinde,
-eller fordi jeg er ung, eller… -Fordi du er smuk.
Tak.
På grund at mit udseende. Ja.
Men billederne taler vel for sig selv?
Ikke altid, nej.
Hvad kan du designe til mig?
-Til dig? -Ja, til min restaurant.
-Har du en restaurant? -Nej, nej. Jeg lærer stadigvæk.
Men min drøm er at blive en mesterkok en dag og have min egen restaurant.
Okay…
Jeg skal lære dig bedre at kende, meget bedre.
Jeg skal vide, hvilken slags mad du serverer,
den stemning, du gerne vil skabe.
Alle de der ting.
Ja, det lyder som meget arbejde.
Nej, det ville ikke være arbejde.
-Det ville være ret sjovt. -Okay.
Papa!
-Matias forærer den bedste cava væk. -Åh gud.
-Por favor, Viviana. -Han må synes om dig.
-Gem noget til mig. -Okay.
Lad dem være. Det er min mønsterelev.
Salud, Sofia.
De nada, querida.
Undskyld.
Er der noget andet, jeg burde vide om dig?
Har du en kæreste i Spanien, eller…
Bliver det en del af logoet?
Jeg laver bare min research.
Jeg har en bedre idé.
Tio, jeg tror, din mønsterelev har brug for ekstra lektier.
Undskyld, hvabehar?
Mor, jeg er hjemme.
-Herinde, skat. -Jeg håber, du har det bedre,
for vi skal spise noget gazpacho.
Hej..
Hej.
Du fik aldrig din fødselsdagsgave.
Jeg glemte, hvor skønt her er. Gode tider.
Din mor virker til at have det godt.
Mine forældre har faktisk
forvandlet mit rum til et yogastudie, så…
-Kristie er snart færdig med high school… -Sig, hvad du kom for at sige.
Jeg… Jeg er virkelig ked af det, jeg gjorde mod dig. Og os.
Det var egoistisk, og jeg ville ønske, jeg kunne gøre det hele om.
Det betød ikke noget.
-Det mente da noget. -Nej. Jeg kender hende ikke.
-Jeg vil aldrig se hende igen. -Nej, det betød noget i forhold til os.
At der var noget galt med os, og du kunne ikke tale med mig om det.
Det passer ikke.
Jeg var dum.
Okay. Så jeg skal bare tilgive dig?
Du skal bare vide, at jeg indser, at jeg begik en kæmpe fejltagelse.
Og jeg er så ked af det.
Selvfølgelig.
Den er pæn, skat.
Jeg går ikke med halskæder. Aldrig.
Det ved han ikke engang.
Seriøst? Tror han, du vil tilgive ham?
-Han virkede oprigtig. -Nej.
Sofia, når nogen viser dig, hvem de er, så tro på dem.
Alle begår fejl, Livy.
I mellemtiden har du Antonio Batatas.
Han giver dig middage.
Nej, han er bare venlig. Der foregår ikke noget.
Sådan synes jeg ikke, det lyder.
Han er spanier. At flirte ligger i hans gener.
Han er altså lækker, okay? Du må finde ud af det.
Nej. Han tager tilbage til Spanien om få uger.
Og? Du søger ikke ægte kærlighed.
Du vil undgå at ryge tilbage til den sande ondskab.
Ja.
Ikke? Sand ondskab. Værsgo.
Liv, jeg er træt. Træt af at træffe disse store beslutninger.
Hvilke beslutninger?
Såsom at sige mit job op og flytte ud af min lejlighed med Richard.
-Det er stort. -Vent. Du sagde ikke op.
På en måde.
Som du på en måde droppede Richard, efter han var dig utro?
På en måde.
Sofia, skatter, du traf ikke de beslutninger.
De blev truffet for dig.
Du lader dig selv blive i de her forfærdelige situationer,
og så mister du noget af dig selv.
Og går du tilbage til Richard, vil han også træffe den beslutning.
For det er det, han vil have.
Okay.
Hejsa.
-Hola, Sofia. -Hej.
Wow. Din kjole er så pæn.
-Jeg elsker den. -Tak.
Er Matias her?
Han fik rodet sig ud i problemer.
Hvad skete der?
Han har været distraheret de sidste par aftener, og jeg tror, jeg ved hvorfor.
Ingen anelse.
-Han dummede sig med en middag. -Okay. Så er han fyret nu, eller…
Man kan ikke fyre familie. Man kan blot torturere dem.
Så han står for frokost i dag.
Okay. Det lyder ikke så slemt. Jeg blev lige bange.
Men papas tortur slutter ikke der.
-Sofia. -Hej.
Buenos dias, skal du have noget at spise?
Nej, jeg ville høre, om jeg måske kunne vise dig rundt.
Jeg kan vise dig, hvordan man får en drink.
-Det lyder skønt. -Hvis du har tid.
Papa!
Matias er færdig for i dag.
-Min mønsterelev. -Hej.
Bank min drengs hoved på plads igen, okay?
Ja. Jeg vil forsøge.
Den knægt er håbløs.
Sid udenfor. Et øjeblik.
-Okay, tak. -Okay.
Matias. Tag…
En crema Catalana, lavet af vores besøgende kok.
-Lavede du den? -Jeg lavede et parti tidligere. Ja.
Den er lækker.
-Ja, han er god til nogle ting. -Okay.
-Tak. -Tak, Viviana.
Det ligner creme brulé.
Bortset fra, det ikke er creme brulé, creme brulé er som det.
Hvad mener du?
At vi var først, og franskmændene stjal opskrifterne.
Her. Smag.
Åh gud, det er så delicioso.
Jeg lavede også noget til dig.
Det er en prototype.
Det ser…
…meget professionelt ud.
Jeg rodede bare med nogle designs.
Jeg elsker det.
Er det mig?
En version af dig, ja.
Jeg må gro et større overskæg.
-Nej, vi kan godt barbere ham. -Nej, jeg vokser det ud.
Så hvor er dit logo?
-Mit? -Ja, dit logo til Sofias Designs.
Jeg har ikke et.
Så du er skomageren uden sko.
Desværre, ja.
Du er meget sød.
Det er du også.
Men man må også være sød mod sig selv.
Ja, du har ret.
Har du nogensinde besøgt Spanien?
Nej, det er pinligt. Jeg har knap nok forladt Californien.
Men du gik på universitetet?
-I San Jose, ja. -I Costa Rica?
Santa Clara.
-Er det langt væk? -Slet ikke.
Der findes ingen bedre samling af kunstværker end i Madrid.
Der er Pradomuseet. Der er Reina Sofia.
Der er endda et amerikansk museum.
Wow, er det bare en masse malerier af cowboys og Mountain Dew?
Nej, ikke dette Amerika. Sydamerika.
Nå, okay. Det har jeg vist hørt om.
Og i min by har vi El Museu Picasso.
Du har hørt om Picasso, ikke?
Jo, en lille klokke ringer.
-Hvilken by er det? -Barcelona.
-Hvabehar? -Barcelona.
Hvorfor læsper du nu?
Nej, det hedder distinción,
og det er, fordi i Spanien er det anderledes end i Latinamerika.
Så i Latinamerika siger du "gracias,"
og i Spanien siger vi "gracias."
Okay, forstået.
-Undskyld. Jeg burde have ladet være. -Nej, jeg…
Jeg kunne lide det. Meget.
Det er bare… at jeg derhjemme…
-Du har en kæreste. -Nej.
Jeg har en person, jeg troede, jeg ville have som kæreste.
Hun er ikke… særlig sød.
-Så må du være sød mod dig selv, ikke? -Jo.
-Kom så. -Hvor skal vi hen?
Følg med mig.
Tidlig morgen?
Sen aften.
Vil du have te?
Ja, tak.
Du virker til at have det bedre.
Ja, det har jeg.
Så, lavede du noget gazpacho?
Ja, det kan man godt sige.
Skat. Guillermo er gift.
Hvad har jeg gjort?
-Hvorfor ikke sige det? -Jeg troede, du vidste det.
Åh, skat.
Du fortjener lidt morskab efter alt, du har gennemgået.
-Ja, det er bedre end gråd hver aften. -Ja.
Men hvad siger jeg nu til Richard?
-Du behøver ikke sige noget. -Han vil stadig være sammen.
Hvad med Matias?
Han tager tilbage til Spanien om ti dage.
Kan du lide følelsen?
Meget, ja.
Matias behøver ikke være din flugtvej fra Richard, skat,
men han kan gøre, at du indser, du må skabe din egen flugtvej.
Jeg tror, jeg ved, hvad du mener.
Jeg drøfter det lige.
-Ja. Tak. -Dybe tanker.
Buenos dias.
Viviana, buenos dias.
Vi savnede dig sidste uge.
-Hej. Godt at se dig. -Hola, Sofia.
Godt at se dig. Jeg troede ikke, du ville komme.
-Alt er fint nu. -Ja, hun er okay.
Ikke kun derfor, på grund af ham.
Du godeste.
-Hvorfor dukker du bare op? -Undskyld. Det er bare… du ved.
Vi fejrer Kristies eksamen, og hun vil rigtig gerne se dig.
Jeg ser ad.
Alle vil gerne se dig. Det vil jeg også.
Richard, det er ikke passende nu.
Jeg vil bare kigge på. Det ser sjovt ud.
Du må spørge, om du kan få lov.
-De sagde, det ikke var et problem. -Spurgte du?
-Super. -Okay.
-Fedt. -Fedt.
Vivi, er Matias her?
Ja. Han bliver stadig pint.
-Hvad betyder det? -Du får se.
Okay, skønne folk. Lad os gøre os klar.
Ja.
I dag har jeg en lækkerbisken til jer.
Vi skal lave en af de mest kendte spanske retter.
Paella!
Men først skal vi have os et glas rebujito.
Rebujito er en sommerdrink, der køler dig ned,
og…
…den serveres af en traditionel spanier
klædt i traditionelt festtøj.
Matias.
Uha da!
Du godeste!
Matias er vores jotero for i dag.
Han skal underholde os med sang og dans.
Jeg kender ikke nogen sange eller danse.
Alle ved en smule.
Hør mig, dig, der ved så lidt
Så fortæller jeg dig lidt mere
Af den essentielle viden
-Nej. -Jo!
-Nej, nej. -Jo, jo!
Okay!
Hør mig, dig, der ved så lidt
Så fortæller jeg dig lidt mere
Af den essentielle viden
Matias?
Hola, Irina.
Jeg er Viviana, Matias' kusine.
-Hej. -Irina?
Nå… i det mindste er her nogen, der har manerer.
-Hej. -Jeg vidste ikke, du kom.
Derfor er det en overraskelse, ikke?
Hej.
Er det sådan, man laver mad i Amerika?
Nej, det er til…
Et kursus, min onkel giver.
For de fjollede amerikanere.
-Hejsa! -Ja.
Du må være udmattet, så vi lader dem om kurset.
-Kom med mig. -Dasvidaniya.
Hav en god dag. Irina er smuttet.
Godt, folkens!
La Noche de San Juan kommer stadig.
Tilbage til paellaen.
I får et øjeblik, okay?
-Hey. -Hej.
Jeg forventede ikke, at Irina ville komme.
Ja, det tænkte jeg.
Måske er hun gladere for dig, end du troede.
Nej. Hun elsker at være midtpunktet.
Jeg tror, hun var bange for, at jeg kunne overleve uden hende.
Jeg forventede heller ikke, Richard var her.
-Jeg tænkte nok, det var din Richard. -Han kan ikke rigtig stoppe, men…
Men det kan jeg.
Sofia, det skal ikke være…
Jeg kan ikke være den anden kvinde i stedet for Irina.
For mit liv er blevet sprængt i luften af en,
-og det kan jeg ikke gøre. -Nej, hun…
…er her et par dage, og så flyver hun igen.
-Jeg… -Og så rejser du lige efter.
Matias, det her har været skønt. Rigtig skønt.
Det er knap nok begyndt.
Jeg må være sød mod mig selv.
Så må jeg beskytte mit hjerte.
Adios, Matias.
Av!
Måske skal du bakke lidt af, Matias.
Hun begynder vist at se dig for den, du virkelig er.
Ja, og…
…hvem er jeg?
Du er ligeglad med hende.
Du prøver bare at få sex her i Amerika, og så skrider du, når det er opnået.
-Men du holder af Sofia? -Ja, vi har datet siden high school.
-Med pauser. -Vi flyttede sammen, så…
Og du var hende utro.
-En fejl. Hun ved, hun stadig er min. -Hun er vist ikke nogens.
Ikke min.
-Og bestemt ikke din. -Du kender hende ikke som mig.
Det er godt. Så ved du, hun hader halskæder.
Alle kan lide halskæder.
Ja.
-Hvilken synes du bedst om? -Den der.
Skal vi male den rød?
Er der rød eller orange?
Jøsses.
-Uha. -Ja.
Hun satte super i supermodel.
-Ja, ikke? -Måske har hun en spiseforstyrrelse.
Stop. Det er ikke sjovt.
Sig: "Mor, du er på timeout."
Jeg siger det bare. Hun er ikke perfekt. Hun er bare…
…pæn.
Ja, og hun er her.
-Ja, ikke den bedste timing. -Niks.
Men det er ikke din skyld. Du eksponerede dig selv, og det virkede.
Ja, det gav mig én, kort nat.
Og hvad så? Det er en start.
Ja.
Ikke? Babyangreb?
Babyangreb!
Du er så lækker. Mums, mums, mums! Jeg har fat i dig!
-Hun elsker koalaer. -Små skridt.
Af og til skal man fejre at tage de små skridt.
SF MARY MCNEIL KUNSTINSTITUT
OPTAGELSE TIL EFTERÅRSSEMESTER
-Styr på det? -Jep. Ser du? Det er madlavning.
Vi er kursusparret nu.
-Hvor er Matias, så han kan rydde op? -Ja.
Jeg tænkte på, hvordan du ville have det med, at jeg ansøgte skoler,
der ikke er i Californien.
Det burde du da.
-Ja? -Ja da.
Er det fint med dig?
Hvad mener du? Selvfølgelig, skat. Vær ikke fjollet.
Okay. Vi har bare aldrig boet så langt væk fra hinanden, så…
Åh, skat.
Er du bekymret for, at jeg er okay eller dig?
Lidt begge dele, tror jeg.
Søde skat. Jeg har altid ønsket, du kunne flyve så højt
og så langt, som dine vinger kunne bære dig.
Jeg kan klare mig selv. Det lover jeg.
Okay.
Gracias, mama.
De nada.
-Det var godt. -Var jeg tæt på?
-Ja. -De nada. Jeg ved det ikke.
DANS - AEROBIC
Du ser gladere ud, engel.
Ja. Jeg har det bedre. Tak.
Det kan kærlighed gøre nogle gange.
Julietta.
Hvad har du sagt om mig, mor?
Jeg kan fornemme, når der er amoriner i luften.
Og Matias er en skøn dreng.
Kender du Matias?
Han er mit barnebarn.
Jeg henter min håndtaske, og…
-Ja. -Er du klar?
Hej hej.
-Lad os spise middag. -Mor. Stands.
Er Matias Juliettas barnebarn?
-Hvad siger du så? -Hvad siger jeg så?
"Hey, lad os tage et madlavningskursus. Instruktøren er en sød fyr."
-"Jeg kan ikke tage med." -Det lyder nærmest ondt.
Min mor skal ikke fikse mit kærlighedsliv.
-Det gjorde jeg ikke. -Jo.
-Nej, jeg gjorde ikke. -Stop, du er for meget.
Nej, skat. Jeg…
Okay. Måske forsøgte jeg det.
-Ja. -En lille smule.
-Jeg havde også en Matias. -Hvad?
-Ja. -Hvornår?
Omtrent samtidig med, jeg mødte din far.
Han hed Henry, af alle navne.
Din Matias var en Henry.
Ja. Og Henry og jeg blev…
Vi blev vildt forelskede, og mine forældre var imod det.
Hvorfor?
Henry ville rejse.
Han ville søge eventyr og ville leve instinktivt, og…
Han var bare ikke den slags person, min forældre havde i tankerne for mig.
Så din far var det sikre valg.
Må han hvile i fred.
-Og du valgte det sikre. -Ja.
Og jeg tænker ofte på, hvordan mit liv havde været,
hvis jeg fulgte hjertet, ikke hovedet.
Det anede jeg ikke.
Man skal ikke have alle svarene som 30-årig.
-Men… -Nej.
Livet er ikke noget, man skal falde ud i.
Man er nødt til… Man må hoppe i med begge fødder.
Selvom du ikke ved, hvor du lander.
Ja.
Jeg er altså meget glad for, at du gik med det sikre valg.
Er du?
Ja, ellers ville jeg ikke findes.
Nej, nej, skat.
Du skulle være i mit liv, og du havde fundet vej til mig
på en måde, det er jeg sikker på.
Ja, okay. Så fortæl mig mere om denne Henry.
Og ja, I burde lave alle de forskellige slags coca,
men for La Noche de San Juan er vi blevet færdige med…
…La Coca de San Juan.
Den er du glad for.
Det skal fejres!
-Ja. -Ja.
-Det er lækkert! -Bueno?
Det er lækkert. Ja.
Tak.
-Det var så lidt. -Hvor er Matias?
Følg med.
Okay. Mor, giv mig et øjeblik.
Okay. Bare gå, skat.
-Hvad? -Vi savner dig.
I lige måde, men I havde Irina.
Irina. Hun var et mareridt.
Hun ville bare forkæles og…
Det er jeg ked af.
Hun og Matias er ikke et par mere.
Virkelig?
Han ville ikke være hendes hundehvalp.
Hvordan reagerede hun?
Har du set et vildsvin fortære et lille krybdyr?
Ikke den specifikke kombination, nej.
-Det har jeg. -Åh nej.
Du hjalp ham med at se, hvor dumt det var at blive hos hende.
Gjorde jeg det?
Og jeg er så taknemmelig for det.
Hvor er han henne?
Han flyver til Barcelona i dag.
Ville han ikke blive i weekenden?
Han rykkede det frem med et par dage. Han ville falde til med jobbet.
Okay. Tror du, jeg kan nå frem i tide?
-Vi kan forsøge. -Ja?
Vi må forsøge. Hvor? Okay!
Lad os tjekke hans lejlighed først, ikke?
-Vi kan prøve lufthavnen. -Du behøver ikke gøre det. Det er okay.
Jo, da. Du er familie.
Jeg elsker dig.
Jeg kan køre.
-Okay, jeg burde sige til min mor… -Vi må skynde os.
Okay. Ja, hun klarer sig. Og mig.
Tak.
-I guder! -Bare…
Okay. Vil du… Hvor…
-Find ham. -Okay.
Okay. Jeg finder dig.
Jeg leder efter dig. Tak!
-Undskyld! -Excusé.
CITY CENTRAL INTERNATIONALE LUFTHAVN
Undskyld mig. Undskyld.
KUN PASSAGERER MED BILLET
Sofia?
Hej.
Du godeste, du er her stadig. Jeg troede, du var i luften.
Nej, jeg måtte først prøve kyllingefingre.
Kyllingefingre. Det lyder godt.
Jeg ved ikke, hvordan man bærer sig ad i Spanien,
men i Amerika siger vi farvel, inden vi rejser.
Ja… det ville jeg gerne, men…
…du er en meget… stærk person.
Det har ingen beskyldt mig for før.
Du vidste, hvad du ville, så… jeg ville respektere det.
Så er det her vel en afskedsgave.
Hvad er det?
Det er en Cabernet Sauvignon, Sonoma Countys kæreste eje.
-Ja, jeg har hørt om den. -Har du?
Jeg…
…håbede, vi kunne drikke den sammen.
For at fejre.
For at fejre hvad?
Jeg blev optaget til kandidaten i grafisk design. Jeg starter i august.
-Det er fantastisk! -Ja.
-Felicitaciones, mama. -Tak.
Det betyder vel tillykke?
-Ja. -Mit spanske forbedrer sig hurtigt.
Hvilket vil være nyttigt, når jeg begynder at læse.
Hvorfor det?
Fordi det foregår på designinstituttet
i Madrid.
Vent. Det er… Nej, det…
Det er ikke i Santa Clara, vel?
Nej. Det er det i España.
Det er fantastisk, mama.
Tak.
Måske vil du tillade, at jeg kommer og besøger dig, når du er der.
Jeg må tilmelde mig alle Matias' rundvisninger…
…som der er tilgængelige.
Gid, du ikke skulle rejse.
Jeg kan ikke…
…rejse nu.
Jeg må prøve kombinationen af kyllingefingre og denne vin.
Kom her.
-En nødsituation. -Flyt bilen.
Nej! Det her er en nødsituation. De kommer nu.
-Smut så! -Hvorfor er du så ond?
-Hey. -Du fandt ham!
Missede du dit fly?
Ja, lige akkurat.
Jeg er så glad.
-Tak, Vi. -Vi?
Ja. Nu er jeg Vi.
Ja, vi er virkelig tætte.
Åh nej.
-Vi fik ham! -Ja, lad os…
Tænk, I overlevede bilen.
Vil du åbne bagagerummet?
Du kan tage med.
-Okay. -Hjælpe med flytningen.
-Okay. -Men…
-Men hvad? -Jeg bestemmer møblerne.
Ja. Selvfølgelig.
Okay. Jeg troede, det blev sværere.
Nej da.
-Buenos noches, de damer. -Wow. Hej.
Kom med.
Følg mig.
-Kom, mama. -Okay.
Her.
-Velkommen. -Hejsa.
Lainie og Sofia. Det bedste madlavningspar.
De særlige gæster er her.
Velkommen til Noche de San Juan.
-Gracias. -Nej, nej. Det er gracias.
-Hun tager ved lære. -Hun er klar til Spanien.
Det tror jeg.
-Også mig. -Ja.
Kom ind. Jeg har noget jamón.
-Okay. -Og jeg har noget manchego…
-Jeg elsker manchego! -Det ved jeg vist, hvad er.
Og vi gemte gazpacho…
SALCHICHÓN PUTTANESCA - PASTASALAT - OLIVEN
Jeg snupper en appetitvækker.
Det er fint. Det er vist på tide, Tio.
-Ja. Det er tid. -Skal vi gøre det?
Mine kære venner, lyt godt efter.
Ja!
Nu… nedskriver vi vores ønsker til det kommende år,
og så brænder vi dem i ilden.
-Det var skræmmende. -Hvert år.
-Hvorfor siger han det sådan? -Hver gang.
Det er hans ting.
Og vores ærespar hopper over ilden.
Det renser jer for al dårlig energi og giver jer en frisk start til næste år.
Skal vi hoppe over?
Ja da.
-Ja. Du kan gøre det. -Nej.
-Nej, min ankel er lige kommet sig. -Jo.
-Nej. -Det er bare et lille bål.
-Ikke så stort. -Det er et kæmpe bål.
-Eller… -Brug det her.
Okay. Meget morsomt.
Jeg hader jer. Jeg blev så bange.
Okay, så hopper jeg vel officielt i med begge fødder.
-Ikke, mor? -Giv mig det.
Hvorfor er jeg nervøs?
-Det er okay. -Okay.
-Ja. -På tre.
En.
To.
-Tre. -Kom så!
-Din tur, mor. -Det gør jeg ikke.
-Jeg kunne brænde mig. -Første gang.
Jo, mor. Brug dine zumba-muskler.
-Hvad? -Mor, husk nu. En ny begyndelse.
-Okay, en ny begyndelse. -Tak. Er du klar?
-Okay. To! -En.
Okay?
-Bonjour, ma cherie. -Du godeste.
Er det Henry?
Hej, Lainie. Det er godt at se dig.
Fordi jeg skal være så langt væk, skal du ikke være her alene.
Elsker dig, mor.
-Du godeste, Henry. -Jeg håber ikke, jeg er for sent på den.
Det findes ikke.
Du har ikke ændret dig.
For en ny begyndelse.
For lykkelige slutninger.
Tekster af: Niels M. R. Jensen