Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Povím vám něco o místě,
které ještě před deseti lety neexistovalo.
Nevzniklo díky genialitě
nebo zkušenostem,
byla to... svoboda.
Nedali jsme tam rámky?
Ne, nedali, byla tam jen prázdná bedna.
Takže si včely můžou dělat, co chtějí?
Jo.
Nechali jsme přírodu...
- Páni! - Teda!
Vytvarovaly to podle sebe.
To je umění.
...aby nám ukázala lepší cestu.
A nejde jen o způsob farmaření.
Jde o způsob, jak na věci pohlížet.
Přesně takhle…
JOHN A MOLLY CHESTEROVI
…jsme s manželkou Molly za posledních 10 let farmu přebudovali.
Všechno to začalo snem.
NEJVĚTŠÍ MALÁ FARMA: NÁVRAT
- Tady by mohly být jabloně. - Jo.
Potřebujeme různá plemena drůbeže.
- Hm. - Najít místo pro čerimoju.
- Jo. - Tamhle jsem viděla perfektní místo
- pro zahrádku. - Hm.
Mohli bychom pěstovat banány.
Panebože!
Kvete nám tu divoký fenykl.
Když jsme sem s Molly přijeli, byl to starý
průmyslový citrónový sad. Měli jsme velké plány.
Had!
Bože! Hrozně jsem se lekla.
Zůstal mi u něj sandál...
A žádné zkušenosti s farmařením.
...což je dost zapeklitá situace.
Proč jsi tak zlý?
Tak tady jsme.
MOORPARK, KALIFORNIE
Farma Apricot Lane
Chtěli jsme pěstovat to nechutnější jídlo.
Ale způsobem, který by byl prospěšný pro krajinu
a v souladu s přírodou.
Ale naše půda se zdála být mrtvá.
S tímhle tady bojujeme.
Nerozpadne se to.
A rostliny také.
Molly, podívej, to je včelí úl.
Jsou všechny mrtvé.
Abychom obnovili ekosystém našeho pozemku,
museli jsme vytvořit co možná největší biologickou rozmanitost.
Právě rozmanitost živých tvorů
dokáže probudit půdu zpátky k životu.
Panebože!
Pořídili jsme všechna zvířata, která najdete v dětských knížkách.
KUŘATA
Stovka kachňat.
Jejich trus je naším pokladem.
Zvířata, kompostování
a vysazování půdokryvných plodin
mají společný cíl.
Přivést půdu zpět k životu,
napustit ji důležitými mikroorganismy.
Dokonce jsme obnovili původní přirozená prostředí,
abychom napomohli návratu prospěšných volně žijících živočichů.
Do pěti let jsme vytvořili jednu z nejrozmanitějších farem
v Jižní Kalifornii,
kde se pěstuje a chová přes 160 různých druhů.
Tím nejdůležitějším ukazatelem, že jsme dokázali něco výjimečného,
byla ale půda.
Kvalita našich potravin začíná u půdy, z níž vzešly.
Nebo na níž se pásly.
Vypadá to na špačky.
Jo, taky si myslím.
Zní to jednoduše, ale nebylo to tak.
Ptáci útočili na naše sady.
Přišli jsme skoro o 70 % ovoce.
Ach, bože.
Šneci nám dusili stromy.
- Nemůžeme použít jed. - Ne.
Kachny nám znečistily rybník.
Kojoti nám zabíjeli slepice.
Chybí nám asi 230 kusů.
Pytlonoši nám obírali sady.
Bylo to někdy takhle špatné?
Nikdy.
Pytlonoši nám zabíjejí stromy.
A kdo by mohl zapomenout na rekordní sucha,
větry a požáry?
Johne, je tam elektrické vedení, buď opatrný.
Johne, půjdeme.
- Chci svoje hračky! - Nic se neděje.
Ale potom se něco stalo.
Řešením našich problémů se ukázala být
rozmanitost, kterou jsme vytvořili.
Vrátili se jestřábi a odehnali špačky.
Strážní psi ochránili drůbež,
takže kojoti se museli zaměřit na našeho dalšího nepřítele.
Na pytlonoše.
A ty, co neulovili oni,
ulovily sovy pálené, jestřábi, lasičky, jezevci a užovky.
A ten problém se šneky...
Během jedné sezóny
snědly naše kachny přes 96 tisíc šneků,
čímž vznikl kachní trus bohatý na dusík,
který pohnojil naše stromy a půdokryvné plodiny.
Na těch se pak pásly naše ovce
a dodávaly půdě další vrstvu výživného trusu.
Když se dnes ohlédneme zpět,
je těžké uvěřit, jak se tato krajina proměnila,
pokud to nevidíte na vlastní oči.
Vítejte všichni na farmě Apricot Lane.
PROHLÍDKA FARMY APRICOT LANE 2021
- Kdo měl nejdelší cestu? - Jsme z Hongkongu.
- Z Hongkongu? - My z Indie.
- Indie. - Čína.
- Texas. - Texas.
- To je skoro jiná země. - Ano, to je.
Stojíme přímo uprostřed ovocného sadu.
Nalevo jsou mandarinky
a tady máme různé odrůdy pomerančů.
Je důležité mít na paměti, že vše, co tady vidíte,
vzešlo z naší snahy obnovit místní půdu.
Když se zaměříte na půdu,
pěstujete potraviny s nejvyšší možnou výživnou hodnotou.
Získáte tak ty úplně nejchutnější potraviny.
Když farma oslavila deset let od svého vzniku,
zažili jste nějaká překvapení nebo něco, co jste
v téhle fázi nečekali?
Jedna z těch těžších věcí, kterým teď čelíme,
je to, že jsme si hodně zvířat oblíbili, a ta teď stárnou.
Mo říká, že mezi ně nepatří.
A musíme vymyslet, co s nimi uděláme.
A přesto, že chováme zvířata jako zdroj potravy, některá jsou našimi miláčky.
Mo, nech to být.
Přemýšlíte o dalším natáčení?
John vlastně nikdy natáčet nepřestal.
Jedna naše oblíbenkyně je prasečí maminka Emma,
která si teď dává malou přestávku
a má až moc volného času.
Ve svých sedmi letech není ani stará, ani mladá.
Ale není pochyb o tom, že její odpočinek je zasloužený,
vzhledem k její legendární minulosti.
- Jsou tam selata? - Jo, už je jich osm.
Kolik myslíš, že jich bude mít?
Říkají, že kolem osmi nebo deseti.
Byla naše první prasnice.
Dobrá práce, Emmo.
Devět!
A Emma...
Počkej, to je jedenácté?
...se stala nejproduktivnějším zvířetem,
které tato farma kdy měla.
Panebože! Sedmnáct selat!
To je paráda. Miluji náš život.
Ach, bože.
Umyl sis ruce, Johne?
Páni!
Nejen že zplodila největší potomstvo,
ale také...
Prcek.
...jedno z nejmenších selat.
Říkáme ji „Malenka“.
- Protože je malinká jako palec. - Panebože.
Dvě stě dobře živených kilogramů trpělivě naviguje
moře selat.
Desetkrát denně kojí.
A učí je hrabat a spát.
Ale vždy si uměla dobře nastavit hranice.
A selata věděla, kdy je načase se klidit.
Kdo by si po šestém vrhu nepotřeboval odpočinout?
Ale teď už je to více než rok.
A tady taková dovolená nezůstane bez povšimnutí.
Víte, ve farmaření existuje nepsané pravidlo.
Všechno na farmě musí sloužit farmě
a svému účelu, nebo to musí pryč.
Jde o přežití farmáře a farmy samotné.
Takže je nejvyšší čas
znovu naši legendární prasnici připustit.
Mám pocit, že jí za 20.
Přesně za tři měsíce, tři týdny a tři dny
se Emma znovu stane maminkou.
Selata jsou velmi dochvilná.
Vím, kam jde.
Netrváme na stejné produktivitě
u všech obyvatel farmy.
Ale můžeme myslím říct, že úkolem tohoto prcka
je jakási kontrola jakosti.
Kumkvat. Kumkvat.
Tady máme Fouska.
Je to dobré?
- Co to máš, lumpe? - Broskev.
Možná to není jablko. Možná je to broskev.
Dobře, nejez jich moc.
Červené znamená zralé.
Na jednom ovoci se nám zatím nepodařilo vydělat.
Jím borůvky.
Beaudie, kolik jsi jich měl?
Jednu.
A pak ještě jednu.
Beaudie.
Beaudie, kolik jsi jich měl?
Myslím, že deset.
A jak čas plyne, je na něj stále větší spoleh.
Vezmi nějaká vajíčka pro mámu, dobře?
Jasně. Jsou tu tři.
Nikoli menší.
Jenom pět?
Nebylo to 17 selat.
Aspoň se můžeme spolehnout na Emminy mateřské schopnosti.
Další dvě mláďata jsou mnohem silnější.
Matka ho odmítla.
Ne všechny matky zvládnou pět mláďat.
Nebo jen jedno.
Johne, podívej se potom na to jehně.
Rozumím. Musíme to nechat až po Emmě.
Emmo.
Ale ne.
Nikdy na nich takhle neležela.
Zůstala jí tři.
Když si na nějaké lehne, obvykle hned vyskočí.
Možná hluchne.
Musím uklidit pod těmi prkny, aby nezalehla víc selat.
To je dobrý nápad, hlavně tamhle.
Co myslíš, mohl tudy ten prcek utéct?
Myslím, že jo.
Nemáme čas, abychom se o ně starali. Musí to zvládnout sama.
Je to moc hluboké.
Leonarde!
Ale ne.
Co se stalo, Emmo?
Zaběhnu do stodoly a postarám se o to.
Chceš s tím pomoct?
Kde ses to naučil?
Nikdo nemá čas, má ti kdo pomoct?
YouTube.
- To bude dobré. - Ne. Molly a Hannah jsou u kuřat.
Dobře, když bude John pokračovat...
To nic.
Musel jsem si pospíšit, protože se blíží déšť.
Promiň, Lumpe.
Vedeš si dobře.
Fajn, můžeš chodit?
Musíš být schopný utéct svojí matce.
To zvládneš, Lumpe.
Hledám to odvržené jehně.
Je tu ještě?
Jo, mělo by být.
Ahoj, mamčo.
Kde máš mimino?
Už nic, našel jsem ho.
Mám ho. Není na tom nejlíp.
Dostanu do něj nějaké mlezivo, to by mělo zabrat.
Víš kde mě v noci hledat.
Dobré pondělní ráno.
Ráno bude lehce mrholit
a odpoledne čekáme silnější déšť.
Bude mnohem chladněji než včera.
Maximální teplota 15 stupňů.
Drž se, kámo.
Pojď, Blue. Jdeme na to.
Náš život se tak trochu proměnil v cirkus.
Ale přesto to funguje.
Protože vše, co do toho vložíme, se nám vrací.
Co děláte v mojí pracovně?
Včetně našeho nového přírůstku do rodiny.
Blue, dej na něj pozor.
Cos vyváděl?
Podívejte na tu roztomilou... Ne, Blue! Blue, nech toho!
Nejdřív jsme si mysleli, že náš pes Blue nám ve farmaření
moc nepomůže.
Ale pak objevil dalšího škůdce.
Stůj, Blue! Blue!
Blue,
lovec králíků.
Šel jsem se podívat na jehně a nebylo tam.
Tak se dívám za záchod
a ono tam čůrá.
Hned vedle místa, kde by čůrat mělo.
Blue, myslíš, že to zvládneš?
- Zkus s tím takhle... - Jo.
...pohoupat sem a tam.
Do strany, aby se k tomu dostal.
Dej mu to blíž, aby mohl... A teď to nakloň.
Ahoj, Emmo.
Kdepak je Lump?
Ne.
Lump ne.
No tak, Lumpe.
Leonard Johnovi.
Promiň, Lumpe.
Povídej.
Vyřešil jsi Emmu?
Každé rozhodnutí je tím těžší, čím více začínáme...
Vím, co bys rád.
...mít ty potvůrky rádi.
Jak se jmenuješ?
Vypadáš, jako bys měl číro. Budu ti říkat Mohykán, Mo.
Říkáme tomu ovocný sad.
A tohle je tráva.
Hej.
Tak pojď.
Tak jo, Mo. Jsi připravený?
Myslíš, že si udělá nějaké kamarády?
Doufám. To se uvidí.
Pokud jde o Emmu a to, jestli už není na plození moc stará...
Jeden moudrý farmář mi jednou řekl,
„Až to přijde, poznáš to.“
A teď to přišlo.
Někdy, přes veškerou nejistotu,
stačí prostě pokračovat.
Můžu se zeptat, co vás vede k optimismu ohledně budoucnosti?
Získali jsme tuto půdu,
na které se 45 let nešetrně hospodařilo.
A během osmi let
jsme ji zregenerovali do lepšího stavu,
než v jakém kdy byla.
Odolnost, která ve světě přírody existuje,
mi dává velkou naději, protože jen čeká,
až odhalíme její plný potenciál.
Když v tom budeme pokračovat,
náš malý svět nám každý den odhalí další svá tajemství.
Běž od něj!
Pozor!
Naše farma možná nikdy nedosáhne dokonalé harmonie,
ale skýtá nekonečné možnosti.
Stejně funguje i ekosystém naší planety.
Ale ne, tamhle běží Blue.
Blue, počkej!
Překlad titulků: Tatiana Mladěnková