Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Am să vă povestesc despre un loc
care nici nu exista acum zece ani.
Nu a fost creația geniului
sau a experienței...
ci a libertății.
Nu, n-am montat rame. Era doar o... cutie goală.
Deci albinele pot face cam orice vor?
Da.
I-am permis naturii...
Și-au crescut fagurii liber.
Asta e artă.
...să ne arate o metodă mai bună.
Nu doar o metodă de a face agricultură,
ci o nouă viziune.
Și, în acest mod, eu și soția mea, Molly,
am reconstruit întreaga fermă în ultimii zece ani.
Totul a început... cu un vis.
CEA MAI MARE FERMĂ DE FAMILIE
Livada de meri merge aici. Avem nevoie de multe rase de găini.
Trebuie să găsim un loc pentru cherimoya.
Iar acolo am văzut un loc perfect pentru o grădină.
- Oare am putea cultiva banane? - Doamne!
Avem niște fenicul sălbatic în floare aici...
Când am sosit cu Molly
la această veche livadă industrială de lămâi, aveam idei mărețe.
Șarpe!
Vai de mine! Ce m-am speriat...
Acum, papucul a rămas lângă șarpe.
Nu aveam experiență în agricultură.
Avem o problemă...
De ce ești așa de răutăcioasă?
Iată-ne aici!
Fermele Apricot Lane...
Voiam să cultivăm cele mai gustoase produse agricole,
într-un mod care să regenereze pământul
și lucrând în armonie cu natura.
Dar solul nostru părea mort.
Cu asta ne luptăm.
Nici nu se fărâmă.
La fel și plantele.
Uite, Molly! E un stup!
Sunt moarte toate.
Pentru a readuce la viață ecosistemul terenului nostru,
a trebuit să creăm cea mai bogată biodiversitate posibilă,
adică o varietate de organisme vii
care să restaureze viața.
Vai de mine!
Am adus toate animalele pe care le găsești într-o carte pentru copii.
PUI DE GĂINĂ
O sută de boboci de rață.
Dejecțiile lor sunt aur pentru noi.
Animalele, compostul
și culturile de acoperire
au un scop comun.
Să ne readucă solul la viață,
îmbogățindu-l cu microorganisme esențiale.
Am refăcut până și habitatele naturale,
pentru a încuraja întoarcerea animalelor sălbatice utile.
După cinci ani, creaserăm ferma cu cea mai mare diversitate
din California de Sud
și creșteam peste 160 de tipuri de plante și animale.
Dar cel care ne-a indicat că făcuserăm un lucru special
a fost solul.
Calitatea mâncării începe cu solul din care provine.
Sau pe care a fost crescută.
Par a fi grauri...
Așa cred și eu.
Pare simplu, dar nu a fost simplu deloc.
Păsările ne-au atacat livezile.
Am pierdut aproape 70 la sută din fructe.
Vai de mine...
Melcii ne-au sufocat pomii.
Nu putem pune otravă.
Rațele ne-au poluat iazul.
Coioții ne-au ucis găinile.
Au dispărut 230 de păsări.
Popândăii ne-au furat din livezi.
- N-ai mai văzut o situație atât de rea? - Niciodată.
Popândăii ucid pomii.
Și cine poate uita secetele-record,
vijeliile și incendiile?
John, are și curent electric. Ai grijă!
John, noi plecăm.
- Îmi vreau jucăriile! - Lasă...
Apoi... s-a întâmplat ceva.
Răspunsurile la problemele noastre au început să apară
din interiorul diversității create de noi.
Uliii s-au întors, ca să vâneze graurii.
Câinii ne-au protejat găinile,
lucru care a obligat coioții să se axeze pe o altă problemă existentă:
popândăii.
Iar ce n-au mâncat ei,
au mâncat strigile, uliii, nevăstuicile, bursucii și șerpii.
Cât despre problema melcilor...
Într-un singur anotimp,
rațele noastre au mâncat peste 96.000 de melci,
transformând melcii în materii fecale bogate în azot,
care ne-au fertilizat pomii și culturile de acoperire.
Oile au păscut plantele,
adăugând un nou strat fertilizant care să ne regenereze solul.
Chiar și azi, privind retrospectiv,
ne vine greu să credem cât de mult s-a transformat acest pământ,
dacă nu îl vedem cu ochii noștri.
Bun-venit la fermele Apricot Lane!
TURUL FERMELOR 2021
- Veniți de departe? - Hong Kong.
- Hong Kong? - India.
- India! - China.
- Texas. - Texas.
- Practic, e o altă țară. - Da...
Ne aflăm în centrul „coșului cu fructe”.
Mandarinii sunt pe stânga,
iar aici sunt mai multe tipuri de portocali.
E important să nu uitați că tot ce vedeți aici
provine din munca depusă de noi pentru refacerea solului.
Când te concentrezi asupra solului,
cultivi produse cu maximă concentrație de substanțe nutritive.
Este cea mai gustoasă mâncare pe care o poți mânca.
După ce ferma a împlinit zece ani de existență,
ați mai întâmpinat vreo surpriză, ceva neașteptat,
până la momentul actual?
Unul dintre lucrurile dificile cu care ne confruntăm acum este...
Avem multe animale preferate care îmbătrânesc.
Mo spune că nu se află printre ele.
Nu știm ce să facem cu unele dintre aceste animale.
Deși creștem animale pentru hrană, avem și preferate.
Mo, dă-i drumul!
Ați vrea să mai filmați?
De fapt, John nu s-a oprit nicio clipă din filmat.
Una dintre preferatele noastre este o scroafă-mămică pe nume Emma,
care a decis să-și ia o pauză...
și care are cam mult timp liber la dispoziție.
La șapte ani, nu este nici prea bătrână, nici prea tânără,
dar nu putem nega că acest concediu este bine-meritat,
având în vedere legendarul ei trecut.
- Avem purceluși? - Da. Sunt deja opt.
Câți crezi că va făta?
Ne-au spus că opt sau zece.
A fost prima noastră scroafă.
Bravo, Emma!
Nouă!
Iar Emma...
Am ajuns la 11?
...avea să devină cel mai productiv animal
din istoria acestei ferme.
Vai de mine! 17 purceluși?
Cât de distractiv! Îmi iubesc viața!
Doamne...
Te-ai spălat pe mâni, John?
Nu a fătat doar cei mai mulți purcei...
ci și...
Prâslea.
...pe cel mai mic dintre purceluși.
Am botezat-o „Degețica”.
E cât un deget de mare.
O purcea sănătoasă de 200 kg, mișcându-se cu răbdare
printr-o mare de purceluși.
Zece alăptări pe zi.
Lecții de râmat și de dormit.
Dar întotdeauna și-a cunoscut limitele.
Purcelușii își dădeau seama când venea momentul să se mute.
Normal. După șase serii de pui, cine n-ar avea nevoie de o pauză?
Dar a trecut mai bine de un an.
Pe-aici, asemenea pauze sunt observate.
Există o regulă nescrisă în agricultură.
Tot ce crește la fermă trebuie să servească ferma
și să-și joace rolul. Altfel, trebuie să dispară.
Acest lucru asigură supraviețuirea fermierului și a fermei.
Deci a sosit timpul...
ca purceaua legendară să se reproducă din nou.
Cred că mănâncă pentru 20.
Peste fix trei luni, trei săptămâni și trei zile,
Emma va avea iar ocazia să devină mămică.
Purceii sunt foarte punctuali.
Știu unde se duce.
Nu insistăm cu productivitatea
în privința tuturor ființelor de la fermă.
Deși s-ar putea spune că rolul dânsului
este un fel de controlor al calității.
Kumquat?
Vine Mustață!
Îți place?
- Ce ai acolo? - O piersică.
Poate un măr. Poate o piersică.
Să nu exagerezi!
E coaptă când e roșie.
Încă nu am reușit să scoatem profit dintr-un anumit fruct...
Eu mănânc afine.
Beaudie, câte ai mâncat?
Am... una.
Și aici e una.
Beaudie!
Beaudie, câte ai mâncat?
Cred că vreo... zece?
Odată cu trecerea timpului, devine mai de nădejde...
Adu-i mamei niște ouă!
Am luat trei.
...nu mai dezinteresat.
Doar cinci?
E bine, n-au fost 17 purceluși.
Dar măcar ne putem baza pe aptitudinile de mamă ale Emmei.
Ceilalți doi pui sunt mai puternici.
Mama l-a respins.
Puține mame se descurcă cu cinci pui...
darămite unul.
John, trebuie să te uiți la mielul ăsta.
Recepționat. După ce termin cu Emma.
Emma!
Nu...
Nu am mai văzut-o așezându-se pe pui.
Au mai rămas doar trei.
Dacă se așază pe unul, de obicei, se ridică imediat.
Poate că a surzit.
Vreau să curăț sub scânduri, ca să nu mai strivească alți pui.
E o idee bună. Mai ales acolo...
Ce zici? E suficient loc să se refugieze unul mic?
Cred că da.
Nu avem timp să-i creștem noi. Va trebui să se descurce.
E prea adânc.
Leonard!
Nu...
Ce s-a întâmplat, Emma?
Dau o fugă până la hambar, să-l îngrijesc.
Vrei ajutor?
Cum ai învățat să faci asta?
Nu poate veni nimeni. Te poate ajuta altcineva?
YouTube.
Te-ai făcut bine.
Nu. Molly și Hannah sunt cu puii.
Câtă vreme John are grijă...
Totul va fi bine.
A trebuit să mă duc rapid acolo. Începe ploaia.
Îmi pare rău, Buster.
Te descurci bine.
Gata. Poți merge?
Trebuie doar să poți fugi de mama ta.
Te descurci tu, Buster.
Caut mielul ăla care are probleme.
Mai este aici?
Ar trebui să fie, da.
Salut, mămico!
Unde îți este puiul?
Lasă... L-am găsit.
L-am luat. Nu se simte prea bine.
Am să-i dau niște colostru și s-ar putea să-și revină.
Știi unde mă găsești în seara asta.
O dimineață de luni frumoasă!
Va ploua ușor pe parcursul dimineții, dar se va înteți după-amiază.
Va fi mai frig decât ieri,
cu o maximă de 15 grade Celsius...
Rezistă, amice!
Hai să pornim, Blue!
Viața noastră s-a transformat într-un circ,
însă ne merge bine,
căci tot ce există aici își aduce contribuția...
Ce căutați în biroul meu?
...inclusiv nou-venitul din familie.
Blue, nu-l răni!
Ce ai făcut?
Uite cât de adorabil... Nu, Blue! Nu! Blue!
Inițial, ne-am gândit că Blue, câinele nostru,
nu va contribui cu cine știe ce la agricultură...
Apoi, Blue a găsit un alt dăunător.
Blue, oprește-te!
Blue...
vânătorul de iepuri.
Am căutat mielul, dar nu era aici.
Apoi, m-am uitat după vasul de toaletă...
Face pipi.
E foarte aproape de locul în care trebuia.
Blue, ai putea să faci și tu asta?
Vom încerca
să-l plimbăm înainte și înapoi...
Și stânga-dreapta, până suge.
Apropie-te de el, ca să poată... Și-acum, înclină-l! Bun!
Bună, Emma!
Unde e Buster?
Nu!
Nu el!
Haide, Buster!
Leonard către John!
Îmi pare rău, Buster...
Spune!
Ai terminat cu Emma?
Fiecare decizie devine dificilă din cauza...
Știu ce îți place.
...modului în care aceste ființe ne intră la suflet.
Pe tine cum te cheamă?
Parcă ai avea o creastă de mohican. O să-ți spun „Mo”.
Zona asta se numește „coșul cu fructe”.
Aia e iarbă.
Hai!
Hai, vino!
Gata, Mo. Ești pregătit?
Crezi că și va face prieteni?
Așa sper. Om trăi și om vedea.
Cât despre Emma și despre momentul când scroafa e prea bătrână pentru pui...
Un fermier bătrân și înțelept mi-a spus cândva:
„Când vei ști, vei ști.”
Ei bine... acum știm.
Uneori, în ciuda nesiguranței,
poate fi suficient să fii prezent.
Pot să vă întreb de ce vedeți viitorul cu optimism?
Când am luat bucata asta de pământ,
ea fusese victima agriculturii industriale timp de 45 de ani.
În opt ani de zile, noi am regenerat terenul,
acesta devenind mai bun decât fusese cu 45 de ani în urmă.
Această rezistență a naturii
îmi dă speranță, pentru că natura ne așteaptă pe noi
ca să-și împlinească potențialul.
Câtă vreme noi continuăm să fim prezenți,
zi de zi, micuța noastră lume ne va dezvălui și mai multe secrete.
Pleacă de-acolo!
Atenție!
Deși ferma noastră nu va fi niciodată în perfectă armonie,
este plină de viață și de posibilități infinite.
Ecosistemul planetei noastre funcționează după aceleași principii.
Nu... Iar a fugit Blue!
Blue, așteaptă!
Subtitrarea: Karin Rauh