Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
ALKOHOLOVÉ TESTY
V pořádku?
Dělám, co můžu.
A co přesně?
PÁTEK, 16. ŘÍJEN BUDÍK
Paulo, pozor. Zpomal. Něco tam je.
Někdo tam je.
Simóne.
Simóne!
Haló?
Jsi v pořádku?
Ne.
- Počkej. - Hej. Počkej. Hej!
Pozor!
Zpomal!
Stůj!
- Pozor. - Stůj!
- Jsi v pořádku? - Ano.
Není vám nic?
- Zavolám sanitku. - Není čas. Přivez auto.
Je v kritickém stavu. Měli jsme počkat na sanitku.
Naopak.
Tím, že jste ji přivezli hned, jste ji zachránili.
Nevypadala, že by ji zranila ta motorka.
Tohle není ten problém.
Už když jste ji našli, byla na tom moc špatně.
Co je jí?
Pořád děláme testy.
- A co její rodiče? - Snažíme se je najít.
Nemáme žádné zprávy o nezvěstných dívkách v okolí.
Mluvili jste s ní, když jste ji našli?
Řekla vám něco?
- Nic. - Ne. Nic.
BUDÍK
Jak víte, že je to Clara, když nemluví?
Jmenuje se tak jedna sestra.
Všimli jsme si, že reagovala, když slyšela její jméno.
- Řekla něco? - Nic.
- Proč nemluví? - To ještě nevíme.
Existuje mnoho forem mutismu a může ho vyvolat mnoho věcí.
Jak to, že je tak nemocná? Víte, co to způsobilo?
Pořád jsou tu nezodpovězené otázky.
Důležité je, že podle lékařů na léčbu reaguje dobře.
A brzy budeme schopni říct, že je zdravá.
Co se stalo?
Proč ta náhlá změna? Stalo se něco s některým z dětí?
Hej.
No tak.
Chceš, abychom zůstaly tady?
Claro?
Ano? Jmenuješ se Clara?
Zůstaneme tady.
- Jak ví, kolik jí je? - Podle rentgenu zápěstí.
A její rodiče?
Nemůžou je najít.
Říkali ještě něco?
Ne.
Moc toho neví a moc toho ani neřekli.
Prokrista. Co té chudince kdo udělal?
Hrozné.
Zneužívali ji?
Ne.
Bude muset chvíli zůstat v nemocnici?
Je hodně nemocná.
Ledviny jí skoro nefungují.
Neví, jestli je to genetika, nebo…
To je hrozné.
Proto je tak důležité najít její rodiče.
Měli by těm lidem uříznout koule.
Nech jí to tady.
Prosím vás. Není jí dobře?
Je pod sedativy.
Proč je přivázaná?
Z bezpečnostních důvodů.
Simóne.
Nemůžete to děvče odvázat.
- Claro. - Promiňte.
Nemůžete tu být.
Prosím.
K DÍVCE ZE SILNICE SE NIKDO NEHLÁSÍ
POLICIE DÁL VYŠETŘUJE, KDE SE TU PŘED 14 DNY VZALA
Honem. Spěchám.
Paulo, přijdu pozdě.
Už jdu.
Mám tě pak vyzvednout a pojedeme za Clarou?
Co?
Simóne, mám tě vyzvednout?
Jo.
Nespěchal jsi náhodou?
Nedáš si?
Díky.
Co je?
Pořád na to děvče musím myslet.
Její ledviny konečně reagují.
Díky vám se hodně zlepšila.
A její rodiče? Něco nového?
Pořád nic nevíme.
Jako kdyby tenhle stůl byl ten křídou namalovaný čtverec.
Uvnitř je všechno v pořádku.
Ale když ji přinutíme vystoupit ven…
dostane se Clara za hranu.
Claře se v nemocnici moc nedaří.
Abychom jí pomohli, musíme v ní vzbudit pocit napojení a bezpečí.
Je to velká zodpovědnost, ale začala si s vámi vytvářet vazbu
a my toho chceme využít, abychom jí pomohli najít rodinu.
Tohle je složitější než pěstounská péče.
Pěstouni obvykle procházejí výcvikem.
My na to nemáme čas. Naší hlavní prioritou je ona.
Zejména s ohledem na to, že nemůže jít ven.
Víme to.
Jsem naprosto upřímná.
Podávám vám to bez příkras.
Promyslete si to. Jestli souhlasíte, pustíme se do papírování.
Paulo, doktoři to schválili?
Ano.
Ta dívka by asi měla být v nemocnici, v péči profesionálů.
Já vím, ale nedaří se jí tam a objevila se tahle možnost.
Je to jen pár dní. Uvidíme, jak se to vyvine.
- Dobře jste si to promysleli? - Ano.
Oba jsme si to promysleli.
Takže je to definitivní. Ano?
- Přijede dnes večer. - Dnes večer?
Tak vás raději necháme. Čeká vás spousta práce.
Ano.
Simóne.
Už vidí ten křídový čtverec.
Dobrý den, Claro.
Dáš si?
- Dal by sis? - Ano.
Dobré?
Výborné.
Moc dobré.
Ten jogurt je dobrý.
- Jako vždy. - Jo.
Dobrou noc.
Claro.
Můžeš jít se mnou?
Je to ve všech výkresech.
Zřejmě tohle dělá už odmala.
Chci, aby sis se mnou šla hrát ven.
Ty nechceš?
Claro, já to smažu.
Glorie, ne.
Počkej v kuchyni.
- To nebude třeba. - Jo, bude.
No tak.
Podívej se na mě.
Tady.
Budu počítat do tří a pak tu křídovou čáru vymažeme.
Raz.
Dva.
Neboj se.
A…
tři.
Neublížila sis?
No tak. Nech ji pracovat.
Dýchej.
Claro!
Přestaň.
Claro,
vím, že mi rozumíš.
A vím, že umíš mluvit.
Předtím jsi řekla „buma“.
Co znamená „buma“?
Prosím.
Co je to? Nerozumím.
Kde máš domov?
Domov, Kreide.
„Kreide“? Co znamená „Kreide“?
- Kreide. - Kreide.
Kde je tvůj domov? Je daleko?
Je blízko?
S kým bydlíš?
Máma.
Bydlíš s mámou.
Máma.
S kým ještě? Bydlíš s tátou?
Claro, s kým bydlíš?
Když se mnou nebudeš mluvit, musím smazat křídu.
Claro.
Ahoj.
Nebudu tě nutit mluvit.
Vím, že se bojíš překročit křídovou čáru,
jenže…
My to nemusíme dělat.
Claro, když jsi tady, se Simónem a se mnou,
nic zlého se ti nestane.
Slibuji.
Zůstaneme tady.
Co je to?
To je pro mě?
Je to krásné.
Líbí se mi tvůj dárek.
- No ne, to je věcí. - Nešlap prosím na křídu.
Mysleli jsme, že neumí mluvit.
- Ano, my taky. - Všechny nás to překvapilo.
- A co říkala? - Nahodilá slova. Sotva srozumitelná.
Psychologové si myslí, že se zlepší.
Řekla „mami“. Určitě s ní žila.
- A otec? - O otci nic neříkala.
Co budete dělat? Učit ji mluvit?
Možná jde spíš o to, aby získala důvěru…
Chybí nám sklenice.
- Ano, jistě. - Ne. Jdu já.
Díky.
Omlouvám se. Jsem rozhozená.
Děláte velké pokroky.
To je díky Paule. Ta dívka ji zbožňuje.
Ainhoa se na Claru moc těší.
Ano?
Hrát si s jinými dětmi jí jenom prospěje.
Můžeme se zítra před zápasem sejít.
Můžeme posnídat v devět.
Tak jo.
Možná jsi moc tlačila na pilu.
Běž, hraj si s ní.
Chtěla před odjezdem vidět Claru za každou cenu.
Nemůžu uvěřit, jak vyrostla.
Ani já ne.
Vypadáš o dost líp.
Vážně ti to moc přeju, Paulo.
- Dáš si ještě toast? - Ne, koukni na mě. Jen kynu.
Děvčata.
Pojďte snídat.
Děvčata?
Co se stalo?
Jak je jí?
Dobře, teď jsem ji odvezla domů.
Pojď sem.
Podívej, co jsem našel.
Byly v džemu.
Sedm, když počítám tu jednu, co Claudia téměř spolkla.
Podívej na tu sklenku.
Zdá se mi být v pořádku.
Přesně.
- Simóne… - Někdo dal dovnitř sklo.
„Někdo“?
Ne.
Copak tomu nechceš rozumět?
Rozumět čemu? Že ve sklenici bylo sklo?
No tak.
- Zavoláme Glorii a řekneme jí to? - Ne, řekneme jí to zítra.
Udělals pěkný nepořádek.
Hned jsem zpátky.
Nezapomeň koupit nějakou křídu, prosím.
Co se stalo?
Hele.
TIZAS BLANCAS, BÍLÁ KŘÍDA, WEISSE KREIDE
„Kreide“? Co znamená „Kreide"?
Prosím.
Co je to? Nerozumím tomu.
Prosím.
ŠPANĚLŠTINA- NĚMČINA STREFN
MYSLELI JSTE: BESTRAFEN
TREST
KREIDE, STREFN, ANST
Kde je tvůj domov? Je daleko? Je blízko?
ANST
MYSLELI JSTE: ANGST
STRACH
A co „buma“?
BUMA
Zavolám na policii.
Jestli je Clara Němka, pomůže to při hledání rodičů.
- Ozvu se hned, jak budu něco vědět. - Díky.
BUMA
Nechceš jí říct o těch střepech?
Nechci, aby si to špatně vykládala.
Jako já.
V mé ruce.
Jak to, že mluvíš německy?
Je tvá máma Němka? Nebo táta?
Nebo jsi žila v Německu?
Hm? No tak, mluv se mnou, prosím.
Hned se vrátím.
Claro.
Claro?
Marío! Nevidělas jít z domu holčičku?
- Blond, asi tak šest. - Tu, co u vás bydlí?
- Vidělas ji? - Jen klid, určitě si někde hraje.
Co jste dělaly? Kreslily si?
Chceš vodu, nebo džus?
Jak to jde?
Rozbila se pračka.
Všechno je v pořádku.
Hej.
Schovávala ses přede mnou?
Čeho se bojíš?
Je to buma?
To je nějaká věc?
Je to osoba?
Mluv se mnou, Claro.
Je to místo?
Tak jo, nakreslíme si ho?
Jdeme kreslit.
Dáme to sem…
Hele.
Hej, to stačí, ano?
Mluv se mnou, prosím.
Claro.
Claro, je to na tobě. Mluv, nebo překroč křídovou čáru.
Umíš přece obojí.
Mám ji smazat?
Hej.
Poslouchej mě, hej.
Claro. Nevymažu ji.
Omlouvám se.
Clara vás praštila?
- Ne. - Ona vás nenapadla?
Nutila jsem ji, aby se rozpovídala.
Můžu za to sama.
A co ty skleněné střepy? Ta těhotná žena skončila v nemocnici.
Chtěli jsme vám to říct zítra.
Ano, jenom se bála.
Rozumí, když na ni mluvím německy, ale…
nic mi neřekla.
Claro.
Proč už nechceš mluvit?
Stalo se něco, co tě naštvalo, nebo rozesmutnilo?
Nakreslila úžasný obrázek.
Můžu ho vidět?
Myslím, že je pro Paulu.
Smím ho vidět, zlatíčko?
To je tvůj domov?
Tráva. Bydlíš na venkově?
Pak je tohle obloha.
Proč je zelená?
Hm?
Já nevím, proč bys…?
- Za pár dní si o tom promluvíme. - Zvládneme to, vážně.
Začíná mi věřit.
Nefunguje to. Bohužel.
Ne, prosím.
Není to vaše chyba.
Pustíme se do papírování.
Chystala ses mi říct, že tě Clara praštila?
Jak by mě mohla praštit? Je jí šest.
- Kam to jdeš? - Hned se vrátím.
- Teď se bavíme. - Podívej se po Claře.
Paulo!
Všem jsi to řekla a teď ji odvedou.
- Poslouchej, tohle… - Hleď si sakra svýho.
Jdeš spát?
Jo, hned jsem tam.
PŘEKLADAČ VUMA
Claro.
Vím, že mi rozumíš,
a vím, že umíš mluvit.
- Odcházím. - Ahoj.
Předtím jsi říkala „buma“.
Co znamená „buma“?
Neumí mluvit.
PRO BUMAH ŽÁDNÉ VÝSLEDKY
Co je to? Já to nechápu.
Kde máš domov?
Domov, Kreide.
„Kreide“? Co znamená „Kreide“?
- Kreide. - Kreide.
Kde je tvůj domov? Je daleko?
Je blízko?
S kým bydlíš?
BUMAH
Máma.
BU MA
S kým ještě?
MYSLELI JSTE BU MANN
S tátou?
BU ČLOVĚK
BUMANN
MYSLELI JSTE BUHMANN
BUBÁK, STRAŠIDLO
Jestli se mnou nechceš mluvit, budu muset smazat křídu.
Claro!
Našli její bundu.
Kde byla?
V jezeře.
Potápěči ji pořád hledají.
- Co se stalo? - Ona…
Byla pořád u mě.
Zamkla jsem ji, abych mohla na WC.
Zamkla?
Ano, křídou.
Jak dlouho jste byla na WC?
Necelých pět minut.
Když jsem vylezla,
dveře byly otevřené a…
A Clara byla pryč.
- Byly jste v domě samy? - Ano.
Já jsem byl v práci.
Předtím došlo k tomu incidentu se sklem.
Ano, nedělali jsme z toho vědu.
Vaše sousedka skončila na JIP. Takové nehody se musí hlásit.
Věděla jsem o tom a přemýšlela, jak se k tomu postavit.
- Ta dívka šla asi sama ven. - Ne, to není možné.
To děvče nikdy nepřekročí křídovou čáru.
Přesně.
Řekli nám, že z domu zmizela už při jiné příležitosti.
Vy jste ji šla hledat.
Ne, myslím že vůbec neodešla.
Myslím…
- že se schovala. - Jo.
A s tím jste si taky poradila?
Podívejte, strávila jsem s Clarou hodně času a vím, že je jí tu dobře.
Zatímco prohledáváte jezero,
prosím vás,
zvažte další možnosti.
Dobrá.
Zůstaňte tu.
Kdyby se vrátila.
- Musíš s Paulou promluvit. - Jo, já vím.
Takhle ji neznám.
Teď je důležité, aby se vrátila do normálu.
- Taky si myslíš, že tu holku někdo unes? - Ne. Já nevím.
Doufám, že není na dně jezera.
Neříkej to.
Paulo.
Jak je ti?
Dobrý.
Něco novýho?
Hlavně klid, spala jsi jen dvě hodiny.
Tys to tu stačil uklidit?
Jak je?
Kdy se vrátíš do kanceláře? Brzy ti začnou brát tvé projekty.
Je vždycky prima vrátit se zpátky k normálu, Paulo.
Víš, že budu rodit dřív, než jsme čekali?
Vážně?
- Narodí se to ve stejný den jako Beltrán. - Řekli nám to cestou sem.
To je náhoda.
Co je?
Já nevím, Paulo.
Co si myslíš?
Co si myslím?
Moc vám to přeju, Beltráne.
- Jen ti chtěli zvednout náladu. - Sklapni.
- Paulo, uklidni se. - Hej.
- Můžete prosím vypadnout z mého domu? - Paulo.
Můžete odejít?
Vyprovodím vás.
Omlouvám se.
Simóne, mám strach.
- Kde by mohla být? - Netuším.
No,
nemůžu tu jen tak sedět a čekat.
Můžeš zůstat, prosím?
Jestli ji najdou, nechci, aby se vrátila.
- Cože? - Té holčičce tu nebylo dobře.
Jo, to už jsem slyšela.
Když to říkají druzí, budiž, ale ty…
Myslíš, že odsud Clara odešla?
Jak dlouho chodíš na injekce?
- Cože? - Kolik máš za sebou cyklů?
Vrátila ses na kliniku a nic mi neřekla.
Myslel jsem, že to těhotenství je záležitostí nás obou.
- Nechceš mi něco říct? - Nevrátila jsem se na kliniku.
Ty injekce byly v koupelně. Schované, ale našel jsem je.
Zůstaly mi z předchozí léčby.
Takže máš jen jeden cyklus?
- Chtěla jsem. - Kolik?
Chtěla jsem jeden, ale nefungovalo to.
- A napadlo mě, že zkusím další. - Nechceš mi odpovědět.
Počkej, Simóne.
Máš pravdu. Měla jsem ti to říct, ale nechtěla jsem, aby sis dělal starosti.
- Jak jsi mohla? - Nedalo se to vydržet.
Probírali jsme to. Shodli jsme se, že toho na rok necháme.
Promiň, nešlo to.
Máme za sebou šest let léčby a doktorů.
Zapomněla jsi, co jsme si prožili?
Já vím.
- Bylo to vyčerpávající. - Nejen to.
Byli jsme na tom hrozně.
Takže…
pořád si myslíš, že jsi v tom sama?
Nikdy jsem si to nemyslela.
Právě jsi říkala, že se nemám trápit.
To ne.
Kéž bych mohl udělat víc.
Nést tu zátěž.
Jsme v tom společně, lásko. Opravdu.
Proč myslíš, že jsi v tom sama?
Chtěla jsem, abys jednou mohl říct:
„Páni, jsme těhotní.“
Ne.
Ano. Až tak je to jednoduché.
Ale bylo to tvé rozhodnutí.
Jen tvoje.
Cítila jsem se dost silná.
Když já nejsem, jak bys mohla být ty?
Jsme každý jiný.
Ano.
Když jsi do toho šla, říkalas, že jsme v tom spolu,
a najednou jednáš sama.
S tou holkou to bylo totéž.
Co? Teď nechápu.
Co s tím vším má Clara společného?
Nepustilas mě k tomu, Paulo.
Bylas tím posedlá, od začátku jsi mě držela stranou.
Nesouhlasím.
- Že ne? - Ne.
Spíme odděleně.
Napadáš každý jiný názor, tajíš přede mnou věci.
- Já nic netajím. - Praštila tě.
- Nepraštila mě, je jí šest. - Utekla.
- Schovala se. - Je jedno, co řeknu.
Nutila jsem ji mluvit. Nic víc.
Vždycky si to nějak zdůvodníš, chápeš?
Víš, co je můj jediný důvod?
Co?
- Že jsem se té dívce obětovala. - A já ne.
Přijala jsem zodpovědnost. To není totéž, jako být posedlá.
Ne, trvala jsi na tom, ať si ji necháme v domě,
i když ji už před pár týdny měli odvézt.
- Tohle se tu děje. - Takhle si představuješ rodičovství?
Nejsem její otec.
A já nejsem její matka.
Já tě chápu, ale pak nevím, proč jsi ji sem chtěl.
- Chceš pravdu? - Prosím.
Myslel jsem, že to pro nás bude dobré. Hlavně pro tebe.
Jako že jsem tě zanedbávala?
Můžeš mi vysvětlit tohle?
Vysvětli mi to.
Dej si sprchu a něco sněz.
Ano?
Haló?
Mami?
Claro?
Claro, kde jsi?
Mami.
Jsi v pořádku?
Co se děje, zlato?
Ano, jasně.
Ahoj.
Něco nového?
Vyšetřujeme případy z celé Evropy.
Nenecháme kámen na kameni.
Dohledali jste ten hovor?
Jen známe číslo ze kterého se volalo.
Neukradli vám náhodou nedávno telefon?
- Ne. - Tak jste volala vy?
Jistě, že ne.
Je to číslo vašeho mobilu?
Ano, to je mé číslo.
Simóne,
ona mi volala.
Pomoz mi to prosím vysvětlit. Byl jsi tam.
Ne. Paulo, odešel jsem.
Budete muset podstoupit psychologické testy.
Nepotřebuju psychologa.
A pak nám řeknete, co všechno víte.
Nejhorší, co pro tu dívku můžeme udělat, je plýtvat časem.
Podívejte,
už jsem vám to říkala.
Jasně jsem slyšela, jak říká „mami“.
Celé jméno.
Paula Ejea Guzmánová.
- Věk? - 42 let.
Musíte nám tu nechat svůj mobil.
Můžete jít.
Buďte prosím k zastižení.
Jedeme domů.
Chci se projít.
- Půjdu s tebou. - Musím o tom všem přemýšlet.
Přemýšlejme spolu.
- Paulo. - Probereme to večer, slibuji.
NEZVĚSTNÉ DÍVKY: (NĚMECKÝ JAZYK)
ZLOČINY NA DĚTECH
SLOŽKA NEZLETILÉ PITEVNÍ ZPRÁVA
SNÍMEK CELÉHO TĚLA
… V ÚSTECH NEBO V KRKU
POPIS ZRANĚNÍ
… TRAUMA ZE ZNEUŽÍVÁNÍ A ZNÁSILNĚNÍ
… PŘÍZNAKY SEXUÁLNÍHO NAPADENÍ
NEIDENTIFIKOVÁNA
OSOBNÍ ZÁZNAM
Pardon, nerozumím vám.
Ano, lékařka je ve forenzní laboratoři v jiném, větším městě.
Kde?
Jestli nejste policistka, nepomůže vám.
Je jí to moc líto.
Potřebuju všechno, co o té dívce víte.
Jestli nejste policistka, nepomůže vám.
Jste matka?
Přeložte jí to, prosím.
Pak mi musíte pomoct.
Kromě toho, co napsala před 2 lety, si toho moc nepamatuje.
Orgány byly poškozené, zejména ledviny,
které už nebyly funkční.
Byly tu příznaky opakovaného poranění krku.
Hodně si vytrpěla.
Tahle dvě písmena,
co prosím znamenají?
Amblyopie fonctionelle, nevím, jak se to řekne španělsky.
Ale co to je?
Tupozrakost.
ŽÁDNÉ NOVÉ STOPY K PŘÍPADU DÍVKY, KTERÁ SE ZTRATILA NA PLÁŽI V MÁLAZE
OD ZMIZENÍ ŠVÝCARKY Z PLÁŽE PEDRALEJO
UPLYNUL JIŽ ROK
12 LET
„JE TO NAŠE JEDINÉ DÍTĚ,
MOC VÁS PROSÍM“
„CIVILNÍ GARDA NEODHALILA, JESTLI JSOU RODIČE PODEZŘELÍ ZE ZNEUŽÍVÁNÍ“
Stalo se to na pláži v Málaze 5. června 2011.
Všechny stopy Ingrid Morandové se ztratily.
Ani po roce se rodiče nevzdávají naděje, že ji najdou.
Je hodně laskavá a má velkou představivost.
Určitě jí moc chybí její pokoj.
Přiveďte nám prosím Ingrid.
Je to naše jediné dítě.
Neustále něco vyrábí a dává to nám i kamarádkám.
Říká, že jsou to její strážní andělé
a že nás chrání před zlem.
… strážní andělé a že nás chrání před zlem.
Simóne?
Simóne!
JSEM NA POLICII. ZAVOLEJ MI.
Nouzová linka.
Jmenuji se Paula Ejea.
Můj soused Eduardo Olivares se zřejmě podílel
na zmizení dítěte. Prosím, musíte přijet.
- Ztratila se vám dcera? - Ne, není to má dcera.
Ale můj soused, Eduardo Olivares, o jejím zmizení může něco vědět,
i o té druhé dívce, Ingrid Morandové.
Prosím, musíte přijet. Má adresa je…
Vidím to na obrazovce. Policisté jsou na cestě.
Počkejte prosím uvnitř domu.
Ne, postav se.
Postav se.
Můžeš jít.
Běž tam, k těm modrým a červeným světlům.
Nesmíš mluvit.
Ukaž, jak půjdeš.
Přijdu pro tebe, ale teď jsi nemocná.
Podívej.
Vidíš.
Sleduj křídovou čáru.
Sleduj křížovou čáru.
Doktoři to schválili?
Ta dívka by asi měla být v nemocnici, v péči profesionálů.
Doktoři to schválili?
- A co říkala? - Nahodilá slova. Sotva srozumitelná.
Psychologové si myslí, že se zlepší.
Řekla „mami“. Určitě s ní žila.
- A otec? - O otci nic neříkala.
Co budete dělat? Učit ji mluvit?
Možná jde spíš o to, aby získala důvěru…
Chybí nám sklenice.
- Ano, jistě. - Ne. Jdu já.
Díky.
Omlouvám se. Jsem rozhozená.
To je díky Paule. Ta dívka ji zbožňuje.
Claro?
Proč jsi tady sama? Chceš sklenku vody?
Co jste dělaly? Kreslily si?
- Dobré ráno. - Ahoj.
Všechno je v pořádku.
- Bude druhý chod? - Ne, ale můžu ti udělat něco jiného.
To je dobrý.
Dej mi zbytky z lednice.
Není problém.
Mám ti udělat omeletu?
Zbytky z lednice mi budou stačit.
Maite?
Co je?
Měla jsem tu stranou ty fazole ze včerejška.
Proč?
Nevzpomínáš si?
Nebudu tu na oběd. Musíš se obsloužit sám.
- Kde budeš? - Jedu do Barcelony, za klukama.
Říkala jsem ti, že mají po zkouškách.
Tos mi neřekla.
Tys na to zapomněl?
Dals mi svolení. Říkals, že to nevadí.
Ne.
Dokonce jsi mi řekl, kam na oběd, do té restaurace v La Barcelonetě,
kam chodíváte s kolegy.
Jo, jak si přeješ.
Na zítra máme domluvenou návštěvu Pauly a Simóna.
Můžeš jít beze mě, ne?
Co kdybys chlapcům zavolala? Hm?
Řekni, ať místo toho přijedou sem. Nebyli tu věčnost.
Určitě toho mají moc.
Neříkalas právě, že dokončili zkoušky?
Začalo jim další studijní období. Víš, že se nezastaví.
Můžou si najít čas, aby strávili dva dny doma.
Máš pravdu.
Paula a Simón na tom nejsou dobře.
Pojedu tam jindy.
Určitě?
Ano.
- Máš nějakou práci? - Ano.
A civilní garda?
Jsou v koncích.
Jasně, ale co říkali?
Myslí si, že utekla,
ale jeden detektiv Paule naslouchá
a vyšetřují potenciální zneužívání.
Teď je důležité, aby se vrátila do normálu.
- Taky si myslíš, že tu holku někdo unesl? - Ne. Nevím.
Doufám, že není na dně jezera.
Neříkej to.
Paulo.
Jak je ti?
Dobrý.
Něco novýho?
Hlavně klid, spala jsi jen dvě hodiny.
Tys to tu stačil uklidit?
Jak je?
Kdy se vrátíš do kanceláře? Brzy ti začnou brát tvé projekty.
Je vždycky prima vrátit se zpátky k normálu, Paulo.
Řekni jí to. Ráda to uslyší.
Víš, že budu rodit dřív, než jsme čekali?
Vážně?
- Narodí se to ve stejný den jako Beltrán. - Řekli nám to cestou sem.
To je náhoda.
Co je?
Já nevím, Paulo. Co si myslíš?
Co si myslím?
Moc vám to přeju, Beltráne.
Jen ti chtěli zvednout náladu.
Sklapni.
- Paulo, uklidni se. - Hej.
- Můžete prosím vypadnout z mého domu? - Paulo.
Můžete odejít?
No tak jdeme.
Vyprovodím vás.
Haló?
Ahoj.
Je všechno v pořádku?
Ano.
Jsi sám?
Jo.
Proč?
Maite říkala, že si tu mám něco vyzvednout.
Co je to?
Nějaké mapy.
Prý si je můžu půjčit.
O ničem nemluvila.
Pojď dál.
Podíváme se po nich.
Mrkneme se, jestli tu jsou.
Na co jsou ty mapy?
Chci dál hledat.
Tu dívku?
Ano.
Máš něco nového?
Ne.
Ta Maite…
Vydrž chvíli, podívám se, jestli tu jsou.
- Ano? - Jste Eduardo Olivares?
Jo, to jsem já.
Někdo nám volal.
Chceme vám položit pár otázek, jestli to nevadí.
Volala vám Paula Ejea, je to tak?
Prosím, nestůjte tady. Pojďte dál.
Řekla jsem to policii.
Neuvěřili ti.
Najdou mě.
Pověz mi, Paulo, jak jsi to věděla?
Našla jsem Ingrid.
Tys našla Ingrid?
Mám její pitevní zprávu.
Kde?
Kde, Paulo?
Je v…
Všechno je v mém autě.
Lžeš mi?
- Ty mi lžeš. - Ne.
Paulo?
Claro, poslouchej mě, prosím.
Tohle je moc důležité. Potřebuji tvou pomoc.
Chceš mi pomoct?
Dobře se dívej.
Podívej.
Claro, teď pozor.
Daleko.
Mám!
Začni, prosím. Můžeme přestat, když budeš chtít.
Ne. Ne chtít.
Claro, poslouchej mě.
Neboj se, prosím.
Vím, že je to těžké, zlato.
Ale ty to dokážeš.
Víš proč? Protože jsi nejodvážnější holčička, jakou jsem kdy poznala.
Nikoho tak odvážného jsem nikdy nepoznala.
Prosím, Claro.
Uděláš to pro nás obě.
Claro, jsi ve skříni?
Já nechci. Máma trestat tady.
Tvá máma tu byla?
Jmenuje se tvá máma Ingrid?
Kde je?
Claro?
Zlatíčko.
Kde je?
Kde je?!
Kde je?
Pověz mi to.
Kde je?
Claro!
Claro, ne!
Claro!
Simóne!
Ano, teď jsem přišel domů a není tady.
Simóne!
Jak by se se mnou mohla spojit, když jí vzali mobil?
- Simóne! - Haló?
Co tady děláš?
Jsi Clara?
Jsi v pořádku?
Kde je Paula?
Uklidni se.
Jen klid.
Neboj se.
Jen klid. Pojď sem.
Pojď.
Jen klid.
Simóne!
Jak to myslíte, abych zůstal doma? Ne, poslouchejte mě!
Bude to takhle.
Pojedu za nimi, kdy budu chtít.
Ty mi dáš peníze na jízdenky a jídlo…
Pojedu tam a vrátím se.
Pobudu tam jako vždycky.
Ale ty už se na ně nikdy nebudeš ptát a oni se nikdy nebudou muset vrátit.
A ten sklep?
Díky.
Nedělám to pro tebe, dělám to pro své syny.
Co teď?
Teď udělám kafe.
Budu na zahradě.
Civilní garda! Ruce vzhůru! Ani hnout!
Kde jsou?
Neslyšíte mě? Kde jsou?
Ahoj.
Jak je ti?
Dobře.
Dobře? Moc ráda tě vidím, zlatíčko.
Já taky.
Jak se má babička?
Oma?
Pak mi ji musíš dát, abych se s ní pozdravila.
V Hamburku je moc krásně.
Svítí sluníčko.
Tady je dnes pod mrakem, vidíš?
Ten kotník je lepší?
Můžeš chodit? No ne.
To je úžasné.
Simóne.
Podívej, kdo právě přišel. Počkej chvilku.
Simóne, pojď sem. Mám na telefonu Claru.
Překlad titulků: Petr Miklica