Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
ALKOHOLKONTROL
Er du okay?
Jeg gør mit bedste.
Og hvad er det?
Paula, pas på. Sæt farten ned. Der er noget.
-Der går nogen. -Simón.
Simón!
Hallo?
Er du okay?
Nej.
-Vent. -Hallo. Vent!
-Pas på! -Brems!
-Stop. Stop! -Pas på!
-Er du okay? -Ja.
Er du okay?
-Jeg ringer 112. -Der er ikke tid. Ind i bilen.
-Hun er hårdt medtaget. -Vi burde have ventet på ambulancen.
Nej, I reddede hende ved at komme med hende så hurtigt.
-Motorcyklen ramte hende vist ikke. -Det var ikke problemet.
Hun var allerede meget syg.
-Hvad fejler hun? -Vi undersøger hende stadig.
-Og hendes forældre? -Vi prøver at finde dem.
Ingen unge piger er meldt savnet.
Kunne I tale med hende, da I fandt hende? Sagde hun noget?
-Ingenting. -Nej.
Hvordan ved I, hun hedder Clara, hvis hun ikke taler?
Det hedder en af sygeplejerskerne. Hun reagerede, da hun hørte navnet.
-Har hun sagt noget? -Nej.
-Hvorfor ikke? -Det ved vi ikke endnu.
Der findes mange slags stumhed og mange mulige årsager.
Hvordan blev hun så syg? Kender I årsagen?
Vi mangler stadig mange svar.
Det vigtigste er, at lægerne siger, hun reagerer godt på behandlingen.
Snart er hun sund og rask igen.
Hvad skete der?
Hun er helt forandret. Skete der noget med et af børnene?
Så så…
Okay.
Skal vi blive her?
Clara.
Ja? Hedder du Clara?
Vi bliver her.
-Hvordan fik de hendes alder? -Med et røntgenbillede af hendes håndled.
-Og hendes forældre? -De kan ikke finde dem.
-Har lægerne sagt andet? -Nej.
De ved ikke meget, og de har heller ikke sagt meget.
Åh gud. Hvad har staklen været ude for?
Skrækkeligt.
Var hun blevet misbrugt?
Nej.
Skal hun blive på sygehuset længe?
-Hun er meget syg. -Hendes nyrer virker næsten ikke.
-De ved ikke, om det er genetisk. -Forfærdeligt.
Derfor er det så vigtigt at finde forældrene.
Man burde skære nosserne af den slags.
Læg den der.
-Undskyld. Har hun det dårligt? -Hun er bedøvet.
Er hun spændt fast?
Af sikkerhedshensyn.
Simón.
-Pigen skal være fastspændt. Clara? -Undskyld.
I må ikke være herinde. Vær venlig at gå.
INGEN SAVNER PIGEN FRA VEJEN
POLITIET LEDER STADIG TO UGER SENERE
Kom nu. Jeg har travlt.
Paula, jeg kommer for sent.
Jeg kommer nu.
Vil du med hen til Clara?
Simón, skal jeg hente dig?
Ja.
-Havde du ikke travlt? -Vil du have?
Tak.
Hvad?
Jeg tænker hele tiden på pigen.
Hendes nyrer reagerer endelig. Hun har det meget bedre takket være jer.
-Og hendes forældre? Noget nyt? -Vi ved stadig ingenting.
Forestil jer, at kridtfirkanten er bordet.
Herinde er alt godt. Men hvis hun skal ud derfra…
…er det som en afgrund.
Clara har det ikke godt på sygehuset. Hun trænger til kontakt og tryghed.
Det er et stort ansvar, men hun knytter sig til jer,
og det vil vi udnytte for at finde hendes familie.
Det er sværere end med plejebørn. Normalt får plejeforældre et kursus.
Det har vi ikke tid til. Hun er vores førsteprioritet.
-Især da hun ikke kan gå udenfor. -Det ved vi godt.
Jeg har været helt ærlig. Jeg har skitseret situationen for jer.
Tænk over det. Hvis I er indforståede, ordner vi papirerne.
-Paula, har lægerne godkendt det? -Ja.
Jeg synes, pigen burde være på et hospital hos nogle fagfolk.
Ja, men der har hun det ikke godt, så nu prøver vi.
Kun et par dage. Vi får se.
-Har du tænkt dig godt om? -Ja. Det har vi begge to.
Så er det vel afgjort.
Hun kommer i aften.
-Så må vi hellere gå. I har nok travlt. -Ja.
Simón.
Hun har set kridtstregen.
Godmorgen, Clara.
Vil du have den?
-Vil du have den? -Ja.
Er den god?
-Meget god. -Den smager godt.
-Det er en god yoghurt. Som altid. -Ja.
Godnat.
Clara. Kom lige med mig.
Den er på alle tegningerne.
Hun har nok gjort det, siden hun var lille.
Gå med mig ud at lege. Vil du ikke det?
Clara, jeg visker stregen ud.
-Gloria, nej. -Vent ude i køkkenet.
-Det er ikke nødvendigt. -Jo, det er.
Kom.
Se på mig. Her.
Jeg tæller til tre, og så visker vi kridtstregen ud. Én.
To.
Du skal ikke være bange. Og…
…tre.
Slog du dig?
Lad hende nu arbejde.
Træk vejret.
Clara!
Stop.
Clara. Jeg ved, du forstår mig. Og jeg ved, at du kan tale.
Før sagde du "buma".
Hvad betyder "buma"?
Vær sød.
Hvad? Jeg forstår det ikke.
Hvor er dit hus?
-Hus, kreide. -"Kreide"? Hvad betyder "kreide"?
Kreide.
Ligger dit hus langt væk? Eller tæt på?
Hvem bor du sammen med?
-Mor. -Du bor sammen med din mor.
-Mor. -Hvem ellers? Bor du sammen med din far?
Clara, hvem bor du sammen med?
Hvis du ikke vil tale med mig, visker jeg kridtstregen ud.
Clara!
Hej.
Du behøver ikke tale.
Jeg ved godt, du er bange for at krydse kridtstregen, men…
Men det behøver vi ikke.
Clara, mens du er her hos Simón og mig, sker der dig ingenting.
Det lover jeg.
Vi bliver her.
Hvad er det?
Til mig?
Den er smuk.
Jeg elsker din gave.
-Se lige alt det. -I må ikke træde på kridtstregen.
Vi troede ikke, hun kunne tale.
-Heller ikke os. -Hun overraskede alle.
-Hvad har hun sagt? -Tilfældige ord. Knap forståelige.
Psykologen tror, det bliver bedre.
Hun sagde "mor". Hun boede nok hos hende.
-Og faren? -Ham har hun ikke nævnt.
-Vil I lære hende at tale? -Det handler mere om at skabe tillid…
Der mangler et glas.
-Nå ja. -Nej. Jeg henter det.
Tak.
-Undskyld. Jeg er helt væk. -Det går da fremad.
Takket være Paula. Pigen elsker hende.
-Ainhoa vil så gerne møde Clara. -Vil hun?
Hun vil have godt af at lege med andre børn.
Vi kan komme i morgen før kampen. Morgenmad klokken ni?
Ja.
Det var måske lidt voldsomt.
Gå ind og leg med hende.
Hun ville bare møde Clara.
-Tænk, at hun er blevet så stor. -Ja.
Du ser meget bedre ud.
Jeg er glad på dine vegne.
-Vil du have mere toast? -Nej, jeg eksploderer snart.
Piger. Kom og få morgenmad.
Piger.
Hvad er der?
-Hvordan har hun det? -Fint. Jeg kørte hende hjem.
Kom.
Se, hvad jeg fandt.
De lå i marmeladen.
Syv med den Claudia nær havde slugt. Se på glasset.
-Det ser helt normalt ud. -Netop.
-Simón… -Nogen har pluttet glasskårene i.
"Nogen"?
Nej.
-Har du ikke brug for en forklaring? -På, at der var glasskår i et glas?
Hold nu op.
-Skal vi ringe til Gloria? -Nej, vi fortæller hende det i morgen.
Sikke et rod.
Jeg er straks tilbage.
Husk at købe kridt.
Hvad nu?
Se.
"Kreide"? Hvad betyder "kreide"?
Vær sød.
Jeg forstår det ikke.
Vær sød.
SPANSK-TYSK
STRAF
Hvor ligger dit hus? Langt væk? Eller tæt på?
FRYGT
Hvad med "buma"?
Jeg ringer til politiet.
Det vil hjælpe dem at vide, at Clara er tysk.
-Jeg ringer, når der er nyt. -Tak.
-Hvorfor fortalte du ikke om glasskårene? -Hun misforstår det bare.
Som jeg gjorde.
I min hånd.
Hvorfor taler du tysk?
Er din mor tysk? Eller din far?
Har du boet i Tyskland? Fortæl mig det nu.
Øjeblik.
Clara?
María! Har du set en pige forlade huset?
-Lyshåret, seks år. -Hende fra…
-Har du set hende? -Hun leger vel.
Hvad har du lavet? Tegnede du?
Vil du have vand eller juice?
Hvad så?
Vaskemaskinen brød sammen.
Alt er fint.
Hej.
Gemte du dig?
Hvad er du bange for?
Er det buma?
Er det en ting?
Er det en person?
Tal til mig.
Er det et sted?
Skal vi tegne det?
Det gør vi. Vi tegner det…
Hør her.
Det er nok nu.
Tal nu til mig.
Clara.
Clara, du bestemmer. Tal, eller kom ud fra kridtstregen.
Du kan godt begge dele.
Skal jeg viske den ud?
Så! Hør nu her.
Clara. Jeg visker den ikke ud. Undskyld.
Har Clara slået dig?
-Nej. -Hun har ikke overfaldet dig?
Jeg tvang hende til at tale. Det var min egen skyld.
Og glasskårene? En gravid kvinde kom på hospitalet.
Vi ville sige det i morgen.
Ja. Der skete jo ikke noget.
Hun forstår, når jeg taler tysk, men hun har ikke sagt noget.
Clara. Hvorfor vil du ikke tale mere?
Er der sket noget, der gjorde dig vred eller ked af det?
Hun lavede en fin tegning.
Må jeg se den?
Den er til Paula.
Må jeg se, skat?
Er det dit hus?
Græs. Bor du på landet?
Det er himlen.
Hvorfor er den grøn?
-Vi tales ved om et par dage. -Det går fint. Hun er tryg ved mig.
-Det her fungerer ikke. Beklager. -Det må du ikke sige.
Det er ikke jeres skyld. Vi får ordnet papirerne.
Du har ikke sagt, at Clara slog dig.
Hun slog mig ikke. Hun er seks år gammel.
-Hvor skal du hen? -Jeg kommer snart.
-Vi snakker lige. Paula! -Pas på Clara.
Du sagde det til alle, og nu fjerner de hende.
-Det var… -Bland dig udenom.
Kommer du i seng?
Ja, jeg kommer om lidt.
Clara. Jeg ved, du forstår mig, og at du kan tale.
-Jeg smutter. -Hej hej.
Før sagde du "buma".
Hvad betyder "buma"?
Ikke må tale.
Hvad? Jeg forstår det ikke.
Hvor er dit hus?
-Hus, kreide. -Kreide? Hvad betyder "kreide"?
Kreide.
Hvor er dit hus? Er det langt væk? Eller tæt på?
Hvem bor du sammen med?
Mor.
Hvem ellers? Med din far?
Hvem bor du sammen med?
BØHMAND
Hvis du ikke vil tale, visker jeg kridtstregen ud.
Clara!
De har fundet hendes jakke.
-Hvor var den? -I søen.
Dykkerne leder stadig.
-Hvad skete der bagefter? -Hun holdt fast i mig.
Jeg låste hende inde og gik ud på toilettet.
-Låste du hende inde? -Ja, med kridt.
-Hvor længe var du derude? -Under fem minutter.
Da jeg kom ud… stod døren åben, og…
Og Clara var væk.
-Var I alene i huset? -Ja. Jeg var på arbejde.
-Der har før været glasskår. -Vi tog det ikke så alvorligt.
Jeres nabo kom på skadestuen. Den slags skal meldes.
Jeg vidste det og overvejede, hvad vi skulle gøre.
-Pigen må være gået ud alene. -Nej, det er umuligt.
-Fordi hun aldrig krydser kridtstregen. -Ja.
Men hun har tidligere forladt huset. Du gik ud og ledte efter hende.
Nej, hun var ikke gået ud. Jeg tror…
-…hun gemte sig. -Har du også styr på det?
Jeg har været meget sammen med Clara, og jeg ved, at hun havde det godt her.
Mens I leder i søen, vil I så ikke nok…
…overveje andre muligheder?
Okay.
Bliv her. Hvis hun kommer tilbage.
-Du må tale med Paula. -Ja, det ved jeg.
Jeg har aldrig set hende sådan. Det vigtigste er, hun bliver normal igen.
-Tror du også, nogen tog pigen? -Nej. Det ved jeg ikke.
-Bare hun ikke ligger i søen. -Sig ikke den slags.
Paula. Hvordan har du det?
Fint. Er der noget nyt?
Du har kun sovet i to timer.
Du har ryddet op.
Hvordan går det?
Hvornår tager du på arbejde igen? Du mister dine projekter.
Det er altid rart at få en hverdag igen.
-Jeg har faktisk termin før end forventet. -Er det rigtigt?
-Det bliver på Beltráns fødselsdag. -Vi har lige fået det at vide.
Sikke et sammentræf.
-Hvad? -Det ved jeg ikke, Paula.
Hvad synes du om det?
Hvad jeg synes?
Det glæder mig, Beltrán.
-De ville bare opmuntre dig. -Klap i.
-Slap nu af, Paula. -Så!
-Er I søde at gå? -Paula?
Gå med jer.
Jeg følger jer ud.
Undskyld.
Simón, jeg er nervøs.
-Hvor er hun? -Jeg ved det ikke.
Nå…
Jeg kan ikke sidde her og vente. Bliver du?
Hvis de finder hende, skal hun ikke bo her.
-Hvad? -Pigen var ikke rask.
Jeg hørte dig før.
Én ting er, at de andre siger, men dig? Tror du, Clara er gået selv?
Hvor længe har du sprøjtet dig? Hvor mange måneder?
Du tog selv hen på klinikken.
Jeg troede, vi skulle blive gravide sammen.
-Skal du ikke svare? -Jeg tog ikke på klinikken.
Jeg fandt sprøjterne på badeværelset. Skjult.
-Det er dem, jeg havde tilbage. -Så du har kun taget en cyklus?
-Det var planen. -Hvor mange?
Planen var én, men det virkede ikke.
-Jeg tænkte, at jeg kunne tage en til. -Du svarer ikke.
Vent nu lidt, Simón.
Ja, jeg burde have sagt det, men jeg ville ikke bekymre dig.
-Hvor kunne du? -Jeg kunne ikke mere.
Vi havde talt om det. Vi ville stoppe et år og se.
Det kan jeg ikke.
Vi har haft seks år med behandlinger og læger.
Kan du huske, hvordan det var?
-Ja. Vi var udmattede. -Nej.
Vi havde det dårligt.
Så…
-…føler du dig stadig alene om det? -Det har jeg aldrig følt.
-Du sagde, du ikke ville bekymre mig. -Det føler jeg ikke.
Gid jeg kunne have gjort mere. Båret byrden.
Vi er sammen om det her, skat.
-Hvorfor sagde du det så ikke? -Jeg ville så gerne overraske dig…
…med at blive gravid.
-Nej. -Jo, så enkelt og svært er det.
Men det var din beslutning. Din alene.
-Jeg følte mig stærk nok. -Hvordan, hvis jeg ikke er det?
-Vi er forskellige. -Ja.
Du tog det, du siger, vi er sammen om, og gjorde det til dit eget.
Ligesom med pigen.
Hvad? Hvad har Clara med det at gøre?
Du lukkede mig ude, Paula.
-Du blev besat og lukkede mig ude. -Jeg er ikke enig.
Ikke? Vi sover adskilt. Du angriber alle, der modsiger dig, og skjuler ting.
-Det gør jeg ikke. -Hun slog dig.
-Nej, hun er kun seks år. -Hun stak af.
Hun gemte sig. Jeg tvang hende til at tale. Derfor.
Du finder altid en grund.
-Ved du, hvad min eneste grund er lige nu? -Hvad?
-At jeg ofrede mig for hende. -Og ikke mig?
Jeg tog ansvar. Det er ikke det samme som at blive besat.
Nej, du insisterede på at beholde hende, selvom hun burde være fjernet for længst.
Er det sådan en far, du er?
Jeg er ikke hendes far.
Og jeg er ikke hendes mor.
Jeg forstår ikke, hvorfor du ville have hende.
-Sandheden? -Ja tak.
Jeg troede, det var godt for os. Især dig.
Men jeg forsømte dig?
Kan du også forklare det her?
Forklar mig det.
Tag et bad, og spis noget.
Hallo?
-Hallo? -Mor?
Clara. Hvor er du?
-Mor. -Er du okay?
Hvad sker der, skat?
Okay. Farvel.
Noget nyt?
Vi undersøger sager fra hele Europa. Vi leder overalt.
Har I sporet opkaldet?
Vi kender kun det nummer, der blev ringet fra.
Har du fået din telefon stjålet?
-Nej. -Så du ringede selv?
-Nej. -Er det dit mobilnummer?
Ja, det er mit nummer.
Simón…
Hun ringede til mig.
-Hjælp mig nu. Du var der jo. -Nej, Paula, jeg var gået.
-Du får en psykologisk undersøgelse. -Jeg har ikke brug for en psykolog.
Og så fortæller du os, hvad du ved.
Det værste, vi kan gøre for pigen, er at spilde tiden.
Jeg har jo sagt det.
Jeg hørte hende helt tydeligt sige "mor".
-Dit fulde navn? -Paula Ejea Guzmán.
-Alder? -42 år.
Din telefon skal blive her.
Tag bare hjem.
Vi skal kunne få fat i dig.
-Vi tager hjem. -Jeg trænger til at gå en tur.
-Jeg går med. -Jeg har brug for at tænke.
-Vi gør det sammen. Paula! -Vi taler om det i aften.
FORSVUNDNE PIGER (TYSKSPROGEDE)
OVERGREB MOD BØRN
MINDREÅRIG OBDUKTIONSRAPPORT
MUND ELLER HALS
SEKSUELLE OVERGREB
UIDENTIFICERET
Jeg forstår ikke.
Ja, lægen er retsmediciner i en anden større by.
Hvor?
Hvis De ikke er fra politiet, kan hun ikke hjælpe Dem. Beklager.
Jeg må vide alt, hvad De ved om pigen.
Hvis De ikke er fra politiet, kan hun ikke hjælpe Dem.
Er De mor?
Oversæt.
Så må De hjælpe mig.
Hun husker kun det, hun skrev for to år siden.
Hendes organer havde taget skade. Især nyrerne, som ikke fungerede.
Der var gentagne skader på halsen.
Hun havde lidt meget.
Disse to bogstaver…
Hvad betyder de?
Amblyopie fonctionnelle. Jeg ved ikke på spansk.
Hvad er det?
Dovent øje.
INGEN SPOR EFTER PIGE, DER FORSVANDT FRA STRANDEN I MÁLAGA
ET ÅR, SIDEN DEN SCHWEIZISKE PIGE FORSVANDT
12 ÅR GAMMEL
"HUN ER VORES ENESTE BARN. JEG BEDER DIG."
"DET VIDES IKKE, OM FORÆLDRENE MISTÆNKES FOR MISBRUG"
Det skete på en strand i Málaga den 5. juni 2011.
Ingrid Morand forsvandt sporløst.
Et år senere har hendes forældre ikke opgivet håbet.
Hun er meget storsindet og har en livlig fantasi.
Hun savner helt sikkert sit værelse.
Giv os vores Ingrid tilbage. Hun er vores eneste barn.
Hun laver altid gaver til os og sine veninder.
Hun siger, det er skytsengle, der beskytter os mod fare…
…skytsengle, der beskytter os mod fare.
Simón?
ER PÅ POLITISTATIONEN. RING TIL MIG.
-Alarmcentralen. -Mit navn er Paula Ejea.
Min nabo, Eduardo Olivares, er måske indblandet i et barns forsvinden.
-Er Deres datter forsvundet? -Ikke min datter.
Men min nabo, Eduardo Olivares, ved måske noget om det.
Og om en anden pige, Ingrid Morand. I er nødt til at komme. Adressen…
Jeg har den her. Der er en vogn på vej. Bliv inde i huset.
Nej, stå op. Rejs dig op.
Du kan godt gå.
Gå den vej. Ned mod de røde og blå lys.
Du må ikke tale.
Gå så.
Jeg henter dig igen, men du er syg.
Se.
Se her. Følg kridtstregen.
Følg kridtstregen.
Har lægerne godkendt det?
Pigen burde være på et hospital hos nogle fagfolk.
Har lægerne godkendt det?
-Hvad har hun sagt? -Tilfældige ord. Knap forståelige.
Psykologen tror, det bliver bedre.
Hun sagde "mor". Hun boede nok hos hende.
-Og faren? -Ham har hun ikke nævnt.
Vil I lære hende at tale?
-Det handler mere om at skabe tillid… -Der mangler et glas.
-Nå ja. -Jeg henter det.
Tak.
Undskyld. Jeg er helt væk.
Takket være Paula. Pigen elsker hende.
Clara?
Hvad laver du her alene? Er du tørstig?
Hvad har du lavet? Tegnede du?
Godmorgen.
Alt er fint.
-Er der mere? -Nej, men jeg kan lave noget.
Det er fint. Hent resterne fra køleskabet.
Det kan jeg sagtens. Skal jeg lave en omelet til dig?
Det er fint med resterne.
Maite?
-Hvad? -Jeg havde gemt bønnerne til i morgen.
Hvorfor det?
Har du glemt det? Jeg er her ikke til frokost.
-Hvor skal du hen? -Til Barcelona for at besøge drengene.
De er jo færdige med deres eksamen.
Det har du ikke sagt.
Kan du ikke huske det? Du gav mig lov. Du sagde, det var i orden.
Nej.
Du anbefalede endda et sted at spise, hvor du havde været med dine kolleger.
Som du vil. Vi havde også en aftale med Paula og Simón i morgen.
Du kan vel gøre det uden mig.
Hvad med at ringe til drengene?
Bed dem komme her. Det er også længe siden.
-De har nok travlt. -Var de ikke færdige med eksamen?
Næste semester er begyndt. De har jo ingen ferie.
De har vel tid til at komme hjem et par dage.
Du har ret.
Paula og Simón har det ikke godt. Jeg tager derind en anden anden.
Er du sikker?
Ja.
-Skal du arbejde? -Ja.
-Og politiet? -De er på bar bund.
-Men hvad har de sagt? -De tror, hun er flygtet.
Men én betjent lytter til Paula og efterforsker en mulig bortførelse.
Det vigtigste er, hun bliver normal igen.
-Tror du også, nogen tog pigen? -Nej. Det ved jeg ikke.
-Bare hun ikke ligger i søen. -Sig ikke den slags.
Paula. Hvordan har du det?
Fint.
Noget nyt?
Du har kun sovet i to timer.
Du har ryddet op.
Hvordan går det?
Hvornår tager du på arbejde igen? Du mister dine projekter.
Det er altid rart at få en hverdag igen.
Sig det. Hun vil blive glad.
-Jeg har faktisk termin før end forventet. -Er det rigtigt?
-Det bliver på Beltráns fødselsdag. -Vi har lige fået det at vide.
Sikke et sammentræf.
-Hvad? -Det ved jeg ikke, Paula.
-Hvad synes du om det? -Hvad jeg synes?
Det glæder mig, Beltrán.
-De ville bare opmuntre dig. -Klap i.
Slap nu af, Paula.
-Er I søde at gå? -Paula?
Gå med jer.
-Kom. -Jeg følger jer ud.
Hallo?
Hej.
Er alt okay?
Ja.
-Er du alene? -Ja.
Hvorfor det?
Maite bad mig hente noget.
Hvad?
Nogle kort. Hun sagde, jeg måtte låne dem.
Det har hun ikke sagt.
Kom ind.
Vi leder efter dem.
Måske er de herinde.
-Hvad er de til? -Jeg leder stadig.
-Efter pigen? -Ja.
-Ved I mere? -Nej.
Hende Maite…
Jeg ser, om de er herinde.
-Ja? -Er De Eduardo Olivares?
-Ja, det er mig. -Vi har fået et opkald.
-Vi vil gerne stille nogle spørgsmål. -Var det Paula Ejea?
I skal ikke stå derude. Kom ind.
-Jeg har ringet til politiet. -De troede ikke på dig.
De finder mig.
Hvordan vidste du det, Paula?
Jeg fandt Ingrid.
Fandt du Ingrid?
Jeg har obduktionsrapporten.
Hvor?
-Hvor, Paula? -Den er… Den ligger i min bil.
Lyver du for mig?
-Du lyver. -Nej.
Paula?
Clara, hør, hvad jeg siger.
Det er meget vigtigt. Du må hjælpe mig.
Vil du hjælpe mig?
Se godt efter. Se her.
Her kommer det.
Langt væk.
Jeg fik det!
-Begynd. Vi kan stoppe, hvis du vil. -Nej. Jeg vil ikke.
Clara, hør på mig. Du må ikke være bange.
Jeg ved godt, det er svært. Men du kan godt.
For du er den modigste pige, jeg nogensinde har mødt.
Jeg har aldrig mødt nogen, der var så modig som dig.
Kom nu, Clara.
Gør det for os begge to.
-Clara, er du i skabet? -Jeg vil ikke. Mor straf her.
Var din mor her?
Hedder din mor Ingrid?
Ja.
Hvor er hun?
Clara?
Skat.
Hvor er hun?
Sig det. Hvor er hun?
Clara!
Clara, nej! Clara!
Simón! Simón!
Simón!
Jeg er lige kommet hjem. Hun er her ikke.
Simón!
De har jo taget hendes telefon.
-Simón! -Hej?
Hvad laver du her?
Er du Clara? Er der noget galt?
Hvor er Paula?
Rolig.
Der sker ikke noget.
Rolig. Kom her.
Rolig.
Simón!
Skal jeg blive her? Nej, hør nu efter!
Nu skal du høre.
Jeg besøger dem, når jeg vil.
Du giver mig penge til billetter og mad. Jeg rejser, når jeg vil.
Jeg er her som sædvanlig.
Men du spørger aldrig mere til dem, og de behøver aldrig komme her.
Og kælderen?
Tak.
Jeg gør det for mine sønners skyld.
Hvad så nu?
Nu laver jeg kaffe.
Jeg går ud i haven.
Politiet! Hænderne op! Rør dig ikke.
Hvor er de?
Hørte du ham ikke? Hvor er de?
Hej.
-Hvordan går det? -Godt.
-Godt? Hvor er jeg glad for at se dig. -Også mig.
Hvordan har din mormor det? Oma?
Jeg vil gerne hilse på hende bagefter.
Sikke en dejlig dag i Hamborg. Solen skinner.
Her er det meget overskyet i dag. Kan du se?
Går det bedre med anklen? Kan du gå?
Hvor dejligt.
Simón.
Se, hvem der lige er kommet. Vent lidt.
Simón, kom. Jeg taler med Clara.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve