Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
PROMILLEKONTROLL
Går det bra?
Jeg gjør det jeg kan.
Og hva er det?
FREDAG 16. OKTOBER ALARM
Paula, se opp. Brems. Det er noe der.
Det er noen der.
Simón.
Simón!
Hallo?
Går det bra?
Nei.
-Vent. -Hei, vent. Hei!
Se opp!
Brems!
Stans!
-Se opp. -Stans!
-Er du uskadd? -Ja.
Er du uskadd?
-Tilkall ambulanse. -Vi har ikke tid. Ta bilen.
Tilstanden er kritisk. Vi burde ha ventet på ambulansen.
Nei, tvert imot.
Dere reddet henne ved å komme så raskt.
Motorsykkelen traff henne ikke.
Det var ikke problemet.
Hun var svært syk da dere fant henne.
Hva feiler det henne?
Vi tar fortsatt prøver.
-Hva med foreldrene? -Vi prøver å finne dem.
Vi har ikke blitt varslet om savnede jenter.
Kunne dere snakke med henne da dere fant henne?
Sa hun noe?
-Ingenting. -Nei, ingenting.
ALARM
Hvordan vet du at hun heter Clara om hun ikke snakker?
En av sykepleierne heter det. Hun reagerte da hun hørte navnet.
-Har hun sagt noe? -Ingenting.
-Hvorfor snakker hun ikke? -Uvisst.
Det er mange typer stumhet og mye som kan forårsake det.
Hvordan ble hun så syk? Vet du årsaken?
Fortsatt ubesvarte spørsmål.
Det viktige er at legene sier at hun responderer bra på behandlingen.
Vi vil snart kunne si at hun er ei frisk jente.
Hva skjedde?
Hvorfor den brå forandringen? Skjedde det noe med et av barna?
Hei.
Ok.
Vil du at vi skal bli her?
Clara?
Ja? Heter du Clara?
Vi blir her.
-Hvordan vet de alderen hennes? -Et røntgenbilde av ankelen.
Og foreldrene hennes?
De finner dem ikke.
Har de sagt noe mer?
Nei.
De vet ikke mye, og de har ikke sagt mye heller.
Herregud, Hva kan de ha gjort med stakkaren?
Så grusomt.
Ble hun mishandlet?
Nei.
Hun må bli på sykehuset en stund?
Hun er veldig syk.
Nyrene hennes fungerer knapt.
-De vet ikke om det er genetisk eller… -Så fælt.
Derfor er det viktig å finne foreldrene.
De burde skjære ballene av sånne.
Legg den der til henne.
Unnskyld. Føler hun seg ikke bra?
Hun er dopet ned.
Hvorfor er hun bundet?
Av sikkerhetsgrunner.
Simón.
Du kan ikke løsne henne.
-Clara. -Beklager.
Dere kan ikke være her.
Vær så snill.
INGEN HAR MELDT AT JENTA ER DERES DATTER
POLITIET UNDERSØKER FORTSATT HVOR HUN KOM FRA
Kom. Jeg har det travelt.
Paula. Jeg kommer for sent.
Kommer.
Skal jeg hente deg for å besøke Clara?
Hæ?
Simón, skal jeg hente deg?
Ja.
Hastet det ikke?
Vil du ha litt?
Takk.
Hva?
Jeg kan ikke glemme den jenta.
Nyrene hennes responderer endelig.
Hun er mye bedre, takket være dere.
Og foreldrene? Noe nytt?
Vi vet fortsatt ingenting.
Det er som om det krittfeltet var dette bordet.
Inni er alt fint.
Men tvinger vi henne til å komme ut…
…skyves Clara utfor stupet.
Det går dårlig med Clara på sykehuset. Hun må få kontakt med folk og føle seg trygg.
Et enormt ansvar, men hun har begynt å knytte bånd til dere.
Vi vil bruke det til å hjelpe henne med å finne familien.
Det er mer komplisert enn for foster- familier. Fosterforeldre får opplæring.
Vi har ikke tid til det. Hun er vår førsteprioritet.
Særlig fordi hun ikke kan gå ut.
Vi vet det.
Jeg har vært helt ærlig.
Jeg har presentert situasjonen slik den er.
Tenk gjennom det. Sier dere ja, påbegynner vi papirarbeidet.
Paula, har legene godkjent dette?
Ja.
Jeg synes jenta bør være på et sykehus under omsorg av fagfolk.
Ja, men hun sliter der, og denne løsningen dukket opp.
Det har gått noen dager. La oss se hvordan det går.
-Har du tenkt gjennom dette? -Ja.
Det har vi begge.
Da er det vel endelig?
-Hun kommer i kveld. -I kveld?
Vi får gå. Dere har nok mye å gjøre.
Ja.
Simón.
Hun har sett krittstrekene.
God morgen, Clara.
Vil du ha?
-Vil du ha? -Ja.
Smaker det?
Deilig.
Så godt.
Yoghurten er deilig.
-Som alltid. -Ja.
God natt.
Clara.
Vil du bli med meg?
Det er i alle tegningene hennes.
Hun har nok gjort det siden hun var liten.
Kom ut og lek med meg.
Vil du ikke?
Clara, jeg stryker ut denne.
Gloria, nei.
Vent på kjøkkenet.
-Det er ikke nødvendig. -Jo, det er det.
Kom.
Se på meg.
Her borte.
Jeg teller til tre, så stryker vi ut krittstreken.
En.
To.
Ikke vær redd.
Og
tre.
Er du skadet?
Kom igjen. La henne jobbe.
Pust.
Clara!
Stopp.
Clara.
Jeg vet at du forstår meg.
Jeg vet at du kan snakke.
Du sa "buma" tidligere.
Hva betyr "buma"?
Vær så snill.
Hva er det? Jeg forstår det ikke.
Hvor er huset ditt?
Hus, kreide.
"Kreide"? Hva betyr "kreide"?
-Kreide. -Kreide.
Hvor er huset ditt? Er det langt unna?
Er det i nærheten?
Hvem bor du med?
Mamma.
Du bor med mamma.
Mamma.
Hvem ellers? Bor du sammen med pappa?
Clara, hvem bor du med?
Vil du ikke snakke med meg, må jeg stryke ut krittet.
Clara.
Hallo.
Jeg vil ikke tvinge deg til å snakke.
Jeg vet du er redd for å krysse krittstreken,
men...
Men vi må ikke gjøre det.
Clara, når du er her hos Simón og meg, vil ikke noe dårlig skje deg.
Det lover jeg.
Vi skal bli her.
Hva er dette?
Er det til meg?
Det er vakkert.
Jeg elsker gaven din.
-Se på alt dette. -Ikke tråkk på krittet, er du snill.
Vi trodde ikke hun kunne snakke.
-Samme med oss. -Vi ble alle overrasket.
-Hva har hun sagt? -Tilfeldige ord. Knapt forståelige.
Psykologen tror det vil bedre seg.
Hun sa "mamma". Hun må ha bodd hos henne.
-Og faren? -Hun har ikke nevnt ham.
Vil dere lære henne å snakke?
Det handler mer om å få selvtilliten…
Et glass mangler.
-Å, ja. -Nei. Jeg går.
Takk.
Beklager. Jeg er urolig.
Dere gjør fremskritt.
Alt skyldes Paula. Jenta elsker henne.
Ainhoa vil så gjerne møte Clara.
Vil hun det?
Det kan være bra for henne å leke med andre.
Vi kan komme innom før kampen. Vi kan spise frokost kl. ni.
Ok.
Kanskje du var litt for intens.
Gå og lek med henne.
Hun måtte møte Clara før hun dro.
-Jeg kan ikke tro hvor stor hun er. -Ikke jeg heller.
Du ser mye bedre ut.
Jeg er glad på dine vegne, Paula.
-Vil du ha mer toast? -Nei, se på meg. Jeg sprekker.
Jenter.
Kom og spis frokost.
Jenter.
Hva er galt?
-Hvordan har hun det? -Bra. Jeg satte henne av hjemme.
Kom.
Se hva jeg fant.
Disse var i syltetøyet.
Syv med den Claudia nesten svelget.
Se på glasset.
-Det ser greit ut for meg. -Nettopp.
-Simón... -Noen la glasset i det.
"Noen"?
Nei.
Trenger du ikke i det minste å forstå det?
Forstå hva? At det var glasskår i et glass?
Kom igjen.
-Bør vi ringe Gloria? -Vi forteller henne det i morgen.
Som du har rotet.
Jeg er straks tilbake.
Husk å kjøpe litt kritt.
Hva er galt?
Se.
TIZAS BLANCAS, HVITT KRITT, WEIßE KREIDE
"Kreide"? Hva betyr "kreide"?
Vær så snill.
Hva er det? Jeg forstår det ikke.
Vær så snill.
SPANSK - TYSK STREFN
MENTE DU: BESTRAFEN
STRAFF
KREIDE, STREFN, ANST
Hvor er huset ditt? Er det langt unna? I nærheten?
ANST
MENTE DU: ANGST
ANGST
Hva med "buma"?
BUMA
INGEN TREFF
Jeg varsler politiet.
Hvis Clara er tysk, kan det føre dem til foreldrene.
-Jeg ringer så snart jeg vet noe. -Takk.
BUMA
-Hvorfor nevnte du ikke glasskårene? -Jeg vil ikke at hun skal feiltolke det.
Som jeg.
I min hånd.
Hvorfor snakker du tysk?
Er mamma tysk? Eller pappa?
Eller har du bodd i Tyskland?
Hva? Snakk til meg, er du snill.
Jeg er straks tilbake.
Clara.
Clara?
Maria! Så du ei jente gå fra huset?
-Blond, ca. seks. -Hun som bor...
-Har du sett henne? -Hun leker nok.
Hva har dere gjort? Tegnet dere?
Vil du ha vann eller juice?
Hvordan går det?
Vaskemaskinen gikk i stykker.
Alt er i orden.
Hei.
Gjemte du deg for meg?
Hva er du redd for?
Er det buma?
Er det en ting?
Er det en person?
Snakk til meg, Clara.
Er det et sted?
Ok, skal vi tegne det?
La oss tegne det.
La oss legge det her...
Hør her.
Det holder, greit?
Snakk til meg, er du snill.
Clara.
Clara, det er opp til deg. Snakk, eller kom ut av krittstreken.
Du klarer begge deler.
Skal jeg stryke den ut?
Hei.
Hør på meg.
Clara, jeg skal ikke stryke den ut.
Beklager.
Har Clara slått deg?
-Nei. -Hun har ikke angrepet deg?
Jeg presset henne litt for å få henne til å snakke.
Det var min skyld.
Hva med glasskårene? En gravid kvinne endte på sykehuset.
Vi skulle fortelle deg det i morgen.
Ja, vi ble bare litt skremt.
Hun forstår når jeg snakker tysk, men...
hun har ikke sagt noe.
Clara.
Hvorfor vil du ikke snakke lenger?
Skjedde det noe som gjør deg sint eller lei deg?
Hun lagde denne fine tegningen.
Får jeg se den?
Jeg tror den er til Paula.
Får jeg se den?
Er det huset ditt?
Gress. Bor du på landet?
Da er det himmelen.
Hvorfor grønn?
Hva?
Jeg vet ikke. Hvorfor...
-Vi snakkes om noen dager. -Vi klarer oss.
Hun begynner å stole på meg.
Dette fungerer ikke. Beklager.
Vær så snill, la være.
Det er ikke deres skyld. Vi begynner med papirarbeidet.
Skulle du si at Clara hadde slått deg?
Hør her, hun slo meg ikke. Hun er seks år.
-Hvor skal du? -Straks tilbake.
-Vi prater. -Se etter Clara.
Paula!
Du fortalte det til alle. Nå tar de henne vekk.
-Det var... -Pass dine egne saker.
Skal du legge deg?
Ja. Jeg kommer straks.
OVERSETT VUMA
Clara.
Jeg vet at du forstår meg, og jeg vet at du kan snakke.
-Jeg drar. -Ha det.
Du sa "buma" tidligere.
Hva betyr "buma"?
Ikke kan snakke.
INGEN RESULTATER: BUMA
Hva er det? Jeg forstår det ikke.
Hvor er huset ditt?
Hus, kreide.
"Kreide"? Hva betyr "kreide"?
-Kreide. -Kreide.
Hvor er huset? Er det langt dit?
Er det nært?
Hvem bor du med?
BUMAH
Mamma.
BU MA
Hvem ellers?
MENER DU: BU MANN
Med pappa?
BU MANN
Clara, hvem bor du med?
MENTE DU: BUHMANN
BUSE, BUSEMANN
Om du ikke vil snakke med meg, stryker jeg ut krittet.
Clara!
De fant jakka hennes.
Hvor var den?
I innsjøen.
Dykkerne leter fortsatt.
-Hva skjedde? -Hun...
Hun holdt meg.
Jeg stengte henne inne, så jeg kunne gå på do.
Stengte du henne inne?
Ja, med kritt.
Hvor lenge var du på do?
Under fem minutter.
Da jeg kom ut,
var døra åpen og...
Og Clara var borte.
-Var dere alene i huset? -Ja.
Jeg hadde dratt på jobb.
Det var en glasskårepisode tidligere.
Vi la ikke mye i det.
Naboen endte på intensiven. Slikt bør rapporteres.
Jeg visste om det og tenkte over reaksjonen.
-Jenta må ha gått ut på egen hånd. -Nei, det er umulig.
Hun krysser aldri krittstreken.
Nettopp.
Vi hørte at hun forsvant ved en annen anledning.
Du gikk for å lete etter henne.
Nei, jeg tror ikke hun dro.
Jeg tror...
-hun gjemte seg. -Ja.
Tok du deg av det også?
Jeg har tilbrakt mye tid med Clara, og jeg vet at hun hadde det bra her.
Mens dere fortsetter å lete i vannet,
vær så snill,
vurder andre løsninger.
Greit.
Bli her.
I fall hun kommer tilbake.
-Du må snakke med Paula. -Jeg vet det.
Uvant å se henne sånn.
Det viktige er å komme tilbake til dagliglivet.
-Tror du noen tok jenta? -Nei. Jeg vet ikke.
-Håper hun ikke er på bunnen av innsjøen. -Ikke si det.
Paula.
Hvordan går det?
Bra.
Noe nytt?
Du har bare sovet i to timer.
Du hadde tid til å rydde opp.
Hvordan går det?
Når kommer du tilbake på kontoret? De tar bort prosjektene dine.
Det er alltid fint å komme tilbake til dagliglivet, Paula.
Vet dere at jeg skal føde tidligere enn forventet?
Jaså?
-Den blir født på samme dag som Beltrán. -De sa det på vei hit.
For et sammentreff.
Hva?
Jeg vet ikke, Paula.
Hva synes du?
Hva jeg synes?
Jeg er glad på dine vegne, Beltrán.
-De ville muntre deg opp. -Hold kjeft.
Paula, ro deg ned.
-Kom dere ut av huset mitt. -Paula.
Kan dere gå?
Jeg følger dere ut.
Beklager.
Simón, jeg er urolig.
-Hvor kan hun være? -Jeg vet ikke.
Vel,
jeg kan ikke sitte og vente.
Kan du ikke bli?
Finner de henne, vil jeg ikke ha henne her.
-Hva? -Jenta vantrivdes her.
Ja, jeg hørte deg tidligere.
At andre sier det er én ting, men du...
Tror du Clara bare dro?
Har du tatt hormoner lenge?
-Hva? -I hvor mange sykluser?
Du dro til klinikken alene.
Jeg trodde graviditet var noe vi var sammen om.
-Skal du ikke si noe? -Jeg dro ikke til klinikken.
Medisinen var på badet. Skjult, men den var der.
Det er det jeg hadde igjen fra før.
Du tok bare i én syklus?
-Det var meningen. -Hvor mange?
Jeg ville ta i én, men det fungerte ikke.
-Jeg trodde jeg kunne ta i én til. -Du svarer ikke.
Et øyeblikk, Simón.
Jeg burde ha fortalt deg det, men ville ikke bekymre deg.
-Hvordan kunne du? -Jeg orket ikke mer.
Vi diskuterte det. Vi var enige om å vente ett år og se.
Beklager. Jeg kunne ikke.
Vi har gått gjennom seks år med behandling og leger.
Husker du ikke hvordan vi hadde det?
Jo.
-Utmattende. -Nei.
Det gikk dårlig med oss.
Så...
tror du fortsatt at du er alene om dette?
Det har jeg aldri gjort.
-Du sa du ikke vil jeg skal bekymre meg. -Jeg gjør ikke det.
Skulle ønske jeg kunne ha gjort mer.
Båret byrden.
Vi er sammen om dette. Det mener jeg.
Jeg sier det igjen: "Så?"
Jeg ville si det til deg en dag:
"Hei, vi er gravid."
Nei.
Jo. Så enkelt og hardt som det.
Men det var din beslutning.
Bare din.
Jeg følte meg sterk nok.
-Kan du være det, om jeg ikke er det? -Vi er ulike.
Ja.
Du tok dette som du sier vi er sammen om
og gjorde det til ditt eget.
Det samme gjorde du med jenta.
Nå henger jeg ikke med. Hva har Clara med dette å gjøre?
Du slapp meg ikke inn, Paula.
-Du ble besatt og slapp meg ikke inn. -Jeg er ikke enig.
-Ikke? -Nei.
Vi sover hver for oss. Du angriper alle som går mot deg og skjuler ting.
-Det gjør jeg ikke. -Hun slo deg.
-Hun slo meg ikke. Hun er seks. -Hun rømte.
-Gjemte seg. -Du lytter ikke.
-Jeg presset henne til å snakke. -Du finner alltid en grunn.
Vet du hva min eneste grunn er nå?
Hva?
-At jeg ofret meg for henne. -Men ikke jeg?
Jeg godtok ansvaret vi hadde. Det er noe annet enn å være besatt.
Nei, du insisterte på å ha jenta her når de burde ha hentet henne for ukevis siden.
-Det er det som skjer. -Er dette å være gode foreldre?
Jeg er ikke faren.
Og jeg er ikke moren.
Jeg skjønner ikke hvorfor du ville ta henne inn.
-Sannheten? -Ja takk.
Jeg trodde det ville gagne oss. Særlig deg.
Og jeg forsømte deg?
Kan du forklare dette også?
Forklar meg det.
Ta en dusj og spis noe.
Ja?
Hallo?
Mamma?
Clara?
Clara, hvor er du?
Mamma.
Går det bra?
Hva er galt, kjære?
Greit.
Ha det.
Noe nytt?
Vi ser på saker fra hele Europa.
Vi snur på alle steiner.
Har dere sporet samtalen?
Vi vet bare nummeret den ble ringt fra.
Har telefonen din blitt stjålet nylig?
-Nei. -Var det du som ringte?
Selvsagt ikke.
Er det ditt mobilnummer?
Ja, det er mitt nummer.
Simón,
hun ringte meg.
Hjelp meg med å forklare. Du var der.
Nei, Paula. Jeg hadde gått.
Du får en psykiatrisk undersøkelse.
Jeg trenger ingen psykolog.
Og så forteller du meg alt du vet.
Det verste vi kan gjøre for jenta er å kaste bort tiden.
Hør her,
jeg sa det til dere tidligere.
Jeg hørte tydelig at hun sa "mamma".
Fullt navn?
Paula Ejea Guzmán.
-Alder? -42 år.
Du må la telefonen bli hos oss.
Du kan gå.
Vi må kunne få tak i deg.
Vi drar hjem.
Jeg trenger å gå meg en tur.
-Jeg går med deg. -Jeg må tenke på dette.
Vi tenker sammen.
-Paula. -Vi snakker om det i kveld.
SAVNEDE JENTER: (TYSKSPRÅKLIGE)
SAVNET
FORBRYTELSER MOT BARN
MINDREÅRIGE OBDUKSJONSRAPPORT
FULLT KROPPSBILDE
…I MUNN ELLER STRUPE
SKADEBESKRIVELSE
BORTFØRING OG VOLDTEKT SKADE
TEGN PÅ SEKSUALOVERGREP
UIDENTIFISERT
PERSONJOURNAL
KRIMINALTEKNISK POLITI OBDUKSJONSRAPPORT
BESKRIVELSE AV LIK
HVIT ANSIKTSFARGE, BLÅ ØYNE, BLONDT HÅR
MULIG FA…
MEDISINSK DIAGNOSE
UTFØRT AV DR. CARRÉRE
DATO: 08.10.19
OBDUKSJON UTFØRT I: BAYONNE
Jeg forstår ikke.
Hun jobber ikke her.
-Jeg snakker ikke… -Kan du hjelpe?
Dr. Carrére, vær så god?
Ja, legen er på en anatomikonferanse i en annen, større by.
Hvor?
Er du ikke politi, kan hun ikke hjelpe.
Hun er lei for det.
Vær så snill, frue.
Jeg må ha alt dere vet om denne jenta.
Hvis du ikke er politi, kan hun ikke hjelpe deg.
Er du mor?
Oversett for henne.
Da må du hjelpe meg.
Vær så snill.
Hun husker bare det hun skrev for to år siden.
Organer ble stygt skadet, særlig nyrene, som ikke fungerte lenger.
Det var gjentatte skader på halsen.
Hun led mye.
Disse to bokstavene,
hva betyr de?
Amblyopie fonctionnelle, jeg kan ikke si det på spansk.
Men hva er det?
Svaksynthet.
SAVNET
INGRID
INGEN NYE SPOR ETTER JENTE SOM FORSVANT FRA STRAND I MÁLAGA
ET ÅR HAR GÅTT SIDEN DEN SVEITSISKE JENTAS FORSVINNING FRA PEDRALEJO-STRANDEN
TOLV ÅR GAMMEL
"HUN ER VÅRT ENESTE BARN, JEG TRYGLER DEG"
"SIVILGARDEN HAR IKKE SAGT OM FORELDRENE ER MISTENKT FOR MISHANDLING."
Det skjedde på en strand i Málaga femte juni 2011.
Det var ingen spor etter Ingrid Morand.
Et år senere har ikke foreldrene gitt opp håpet om å finne henne.
Hun er veldig sjenerøs og har mye fantasi.
Hun savner sikkert rommet sitt.
Vær så snill, få Ingrid tilbake.
Hun er vårt eneste barn.
Hun lagde alltid kunstverk til oss og vennene sine.
Hun sier at de er skytsenglene hennes og at de beskytter oss…
…skytsenglene hennes og at de beskytter oss.
Simón?
Simón!
JEG ER PÅ POLITISTASJONEN. RING MEG.
Redningstjenesten.
Jeg heter Paula Ejea.
Min nabo Eduardo Olivares er kanskje involvert i en forsvinningssak. Kom.
-Er datteren din forsvunnet? -Hun er ikke datteren min.
Men naboen min, Eduardo Olivares, vet kanskje noe om forsvinningen hennes
og en annen jentes forsvinning, Ingrid Morand.
Vær så snill, kom. Adressen min er…
Jeg ser den på skjermen. De er på vei.
Vent i huset, vær så snill.
Nei, reis deg.
Reis deg.
Du kan gå.
Gå den veien, mot de blå og røde lysene.
Du får ikke si noe.
Få se at du går.
Jeg kommer tilbake, men nå er du syk.
Hør her.
Ser du?
Følg krittstreken.
Har legene godkjent dette?
Jeg synes jenta bør være på et sykehus under omsorg av fagfolk.
Har legene godkjent dette?
-Og hva sa hun? -Tilfeldige ord. Knapt forståelige.
Psykologen tror at hun vil komme seg.
Hun sa "mamma". Hun må ha bodd med henne.
-Og faren? -Hun har ikke nevnt ham.
Hva vil du gjøre? Lære henne å snakke?
Det handler kanskje mer om å få tilliten hennes…
Vi mangler et glass.
-Å, ja. -Nei, jeg går.
Takk.
Beklager. Jeg er urolig.
Alt skyldes Paula. Jenta elsker henne.
Clara?
Hva gjør du her alene? Vil du ha vann?
Hva har dere gjort? Tegnet dere?
-God morgen. -Hallo.
Alt er i orden.
-Er det en rett til? -Nei, men jeg kan lage noe.
Det går bra.
Hent rester fra kjøleskapet.
Det går fint.
-Skal jeg lage en omelett til deg? -Rester holder.
Maite?
Hva?
Jeg hadde lagt bønnene til side til i morgen.
Hvorfor?
Husker du ikke?
Jeg er ikke her til lunsj. Du blir alene.
-Og hvor skal du? -Til Barcelona for å treffe guttene.
Jeg sa at de har tatt eksamen.
Du sa ikke det.
Husker du ikke?
Du ga meg tillatelse.
Nei.
Du tipset om lunsj på stedet i La Barceloneta der du var med kollegene dine.
Som du vil, da.
Vi avtalte også å møte Paula og Simón i morgen.
Kan du ikke møte dem uten meg?
Hva om du ringer guttene?
Be dem komme hit. De har ikke vært her på en stund.
-De er nok opptatt. -Sa du ikke at de nettopp tok eksamen?
De har nok begynt på andre termin. De stopper ikke.
De kan finne tid til å være hjemme to dager.
Du har rett.
Paula og Simón sliter.
Jeg tar turen en annen gang.
Er du sikker?
Ja.
-Har du arbeid å gjøre? -Ja.
Og sivilgarden?
De står fast.
Ok, men hva har de sagt?
De tror hun har rømt, men en etterforsker lytter til Paula,
de etterforsker mulig bortføring.
Det viktige nå er å komme tilbake til dagliglivet.
-Tror du en annen tok jenta? -Nei, jeg vet ikke.
-Håper hun ikke er på bunnen av innsjøen. -Ikke si det.
Paula.
Hvordan går det?
Bra.
Noe nytt?
Du har bare sovet i to timer.
Du hadde tid til å rydde.
Hvordan går det?
Når kommer du tilbake på kontoret? De tar bort prosjektene dine.
Det er alltid fint å komme tilbake til dagliglivet, Paula.
Si det. Hun blir glad for å høre det.
Vet dere at jeg skal føde tidligere enn forventet?
Jaså?
-Den blir født samme dag som Beltrán. -De sa det på vei hit.
For en tilfeldighet.
Hva?
Jeg vet ikke, Paula. Hva synes du?
Hva jeg synes?
Jeg er glad på dine vegne, Beltrán.
De ville muntre deg opp.
Hold kjeft.
-Paula, ro deg ned. -Hei.
-Kom dere ut av huset mitt. -Paula.
Kan dere gå?
Kom igjen, la oss gå.
Jeg følger dere ut.
Hallo?
Hallo.
Er alt i orden?
Ja.
Er du alene?
Ja.
Hvordan det?
Maite sa at jeg skulle hente noe.
Hva for noe?
Noen kart.
Hun sa jeg kunne låne dem.
Hun sa ikke noe om det.
Kom inn.
Vi ser etter dem.
La meg se om de er her.
Hva trenger du kartene til?
Jeg skal lete videre.
Etter jenta?
Ja.
Har du hørt noe?
Ingenting.
Den Maite…
Vent, jeg ser om de er her.
-Ja? -Er du Eduardo Olivares?
Ja, det er meg.
Vi ble oppringt. Vi vil stille deg noen spørsmål om det er greit.
Paula Ejea ringte, ikke sant?
Ikke stå der. Kom inn.
Jeg sa det til politiet.
De trodde deg ikke.
De vil finne meg.
Si meg, hvordan vet du det?
Jeg fant Ingrid.
Du fant Ingrid?
Jeg har obduksjonsrapporten.
Hvor?
Hvor, Paula?
Den er i…
Alt er i bilen min.
Lyver du til meg?
-Du lyver. -Nei.
Paula?
Clara, hør på meg.
Dette er veldig viktig. Du må hjelpe meg.
Vil du hjelpe meg?
Følg nøye med.
Hør her.
Clara, nå skjer det.
Langt.
Jeg har!
Begynn. Vi kan stoppe hvis du vil.
Nei. Vil ikke ha.
Clara, hør på meg.
Ikke vær redd.
Angst.
Jeg vet at det er vanskelig.
Men du vil klare det.
Vet du hvorfor? Fordi du er den modigste jenta jeg har møtt.
Jeg har aldri møtt noen som er så modig som deg.
Vær så snill, Clara.
Du gjør det for oss begge.
Clara, er du i skapet?
Jeg vil ikke. Mamma straff her.
Var moren din her?
Ja.
Heter moren din Ingrid?
Ja.
Hvor er hun?
Clara?
Skatt.
Hvor er hun?
Si det.
Hvor er hun?
Clara!
Clara, nei!
Clara!
Simón!
Ja, jeg kom hjem nå, hun er borte.
Simón!
Hvordan kan hun nå meg når de tok mobilen?
-Simón! -Hallo?
Hva gjør du her?
Er du Clara?
Går det bra?
Hvor er Paula?
Slapp av.
Ta det med ro.
Det går bra.
Rolig. Kom hit.
Kom.
Rolig.
Simón!
Hva mener du med "bli hjemme"? Nei, hør på meg!
Dette vil skje nå.
Jeg drar til dem når jeg vil.
Du gir meg penger til reise og mat.
Jeg drar og kommer tilbake.
Jeg blir her, som vanlig.
Men du spør aldri om dem igjen, og de må aldri komme tilbake.
Og kjelleren?
Takk.
Jeg gjør det ikke for deg, men for sønnene mine.
Hva nå?
Nå lager jeg kaffe.
Jeg går ut i hagen.
Sivilgarden! Opp med hendene! Ikke rør deg!
Hvor er de?
Hørte du meg ikke? Hvor er de?
Hallo.
Hvordan går det?
Bra.
Bra? Jeg er så glad for å se deg, kjære.
-Jeg også. -Hvordan har bestemoren din det?
Oma? Gi henne telefonen senere, så jeg kan få hilse på henne.
For en fin dag i Hamburg.
Det er sol.
Her er det overskyet, ser du?
Går det bedre med ankelen?
Kan du gå? Jøss.
Det er fantastisk.
Simón.
Se hvem som nettopp kom. Vent litt.
Simón, kom hit. Jeg snakker på telefon med Clara.
Tekst: Knut Normann