Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Denne film blev til ud fra referatet af et møde -
- der gik over i historien som Wannseekonferencen.
Har de fjendtlige magters såkaldte 'statsmænd' talt.
Men De havde råd til at tie.
For mens De var tavs, talte Deres kanoner.
Og Deres soldater har tilkæmpet sig sejre -
- hvis gigantiske omfang, historien endnu aldrig har set.
For os berlinere er det med stolt glæde -
- at vi takker Dem, min Fører, i hele det tyske folks navn.
Jeg mener at tale på hele folkets vegne, når jeg siger -
- at vi var hos Dem, mens De var tavs.
Både i tunge og i glade stunder. Og vi vil blive hos Dem -
- igennem alle katastrofer og indtil vor sejrs stolte øjeblik!
Berlin i krigsvinteren 1942.
Forfølgelsen af og drabet på de europæiske jøder er for længst begyndt.
Den 20. januar mødes de øverste repræsentanter fra SS -
- NSDAP og det ministerielle bureaukrati -
- til et møde i en villa ved Wannsee.
Invitationen til møde og frokost kommer fra Reinhard Heydrich.
Chef for Afdelingen for indre sikkerhed under SS.
Dagsordenen lyder ordret: 'Den endelige løsning på jødespørgsmålet.'
WANNSEEKONFERENCEN
- Heil Hitler. - Godmorgen.
- Er Obergruppenführer Heydrich kommet? - Ikke endnu.
Dr. Freisler, Neumann og Luther fra Udenrigsministeriet er i salonen.
De har travlt.
- Hvor er Obersturmbannführer Eichmann? - I mødelokalet.
Gå ind og underhold herrerne med lidt dannet konversation.
Fortæl lidt historier østfra.
Det bekommer næppe de herrer departementschefer.
Det klarer De nok.
- Kammerat Eichmann. - Godmorgen, Gruppenführer.
- Det ser jo helt nydeligt ud. - Vi er næsten klar.
- Heydrich for bordenden? - De til højre og Hofmann til venstre.
Det kan Hofmann nok lide. Og her ved siden af?
Østministeriet. Gauleiter Meyer, Leibbrandt og fra Polen dr. Bühler.
Lad os rykke Meyer lidt væk. Ellers får han bare nykker.
- Videre? - Dr. Schöngarth og dr. Lange.
Udmærket. Og så de herrer paragrafryttere overfor.
- Og De? - Jeg sidder hos frøken Werlemann.
Så ordner vi straks spørgsmål til referatet.
Ved børnebordet. Det er dejligt at have Dem med.
- Det synes jeg også. - Det er vel noget andet.
For min skyld kan vi godt holde alle møder her.
Bryder De Dem ikke om hr. Eichmanns kontor?
- Det sagde jeg ikke. - De må gøre noget for arbejdsmiljøet.
- Udflugt til Tiergarten. - Jeg skal se på mulighederne.
- Gik Deres tur til Theresienstadt godt? - Udmærket.
- Var det som ventet? - Der er ikke så trangt, som de siger.
- Hvad sagde jeg? - De nye køjesenge er yderst praktiske.
Herskaberne må rykke lidt sammen.
Først styrter Mölders ned og nu feltmarskal Reichenau.
Knap har man sendt det sorte kjolesæt til rens, før der er begravelse igen.
- Hvilket tab. Og så netop nu. - Det var et slagtilfælde.
- Dybt inde i de ukrainske skove. - Hvad lavede han i skoven?
- Han løb hver morgen i minus 40 grader. - Det må være Deres spøg.
En Reichenau holder sig ikke tilbage for et par kuldegrader.
Minus 40 grader. Når jeg tænker på vore folk i Moskva.
Russerne har det ikke varmere. Moskva falder senest til påske.
Ikke sandt, dr. Schöngarth?
Naturligvis.
Undskyld mig.
- Sikken overraskelse. - Dr. Schöngarth.
- Jeg troede, De var i Letland. - Ja.
- Jeg kommer i dr. Stahleckers sted. - De gør da karriere.
- Jeg er ikke begejstret for møder. - Det må De vænne Dem til.
- Hvor er De indlogeret? - Her. Jeg har værelse deroppe.
De skulle have sagt noget.
- Her er dødkedeligt. - Jeg ankom først i nat.
Har De travlt derovre?
Man når dårligt nok de lokale jøder. I går kom der 900 tjekker.
Hvor gør De af dem? Riga? Ghetto?
Det skulle lige passe. Vi ordner det med en lille tur i skoven.
- Hr. Kritzinger. - Dr. Klopfer. Turen var endeløs.
Pas på, hvad De siger. Gestapo holder øje med os.
- Vi har da ikke noget på Dem. - Så er jeg mere rolig.
- Departementschef Kritzinger. - Gruppenführer.
Jeg vidste ikke, at Deres afdeling havde en filial her.
- Tidligere fabrikantvilla. - Overdraget til staten?
Ikke i dette tilfælde. Mine herrer.
Obergruppenführer Heydrich er netop ankommet.
Vi begynder præcis klokken tolv. Giv besked i køkkenet.
Vi regner med halvanden time. Når dørene er lukket, dækker De op.
- Gauleiter. - Gruppenführer.
Dr. Bühler.
Dr. Leibbrandt.
Hvad er det her for et sted? Det er helt feudalt.
- Her tager Sikkerhedspolitiet imod. - Det burde Østministeriet også gøre.
Bestemt.
Bor De også så flot i Krakow, dr. Bühler?
Vi har andet at tænke på der. To millioner polske jøder.
- Man lover hjælp, men intet sker. - Derfor er vi her i dag.
Generalguvernør Frank forventer resultater.
Mine herrer.
- Gruppenführer Müller. - Dr. Stuckart.
- Tør man ønske tillykke med den lille? - Som altid velinformeret.
- Hvorfor så fornemt? Har De malere? - Vi ville skabe lidt afveksling.
De vil imponere os. Men gør Dem ingen forhåbninger.
Huset har centralvarme.
- Vorherre bevares. - Vil De lige orientere mig?
Gauleiter Meyer. Ham burde De kende. Østministeriet.
- Han har endnu ikke hilst. - Han tror, han er noget.
Leibbrandt gør benarbejdet. Han taler syv sprog.
- Hvem er den anden? - Dr. Bühler. Ham slås jeg med i Krakow.
- Generalguvernementet. - Og de andre høje herrer?
Nølende papirnussere. Statssekretærer og den slags. Görings fireårsplan-folk.
Justitsministeriet, Rigskancelliet, Partikancelliet.
Luther er fin nok. Udenrigsministeriet.
- Bare jeg ikke skal huske alle navnene. - Ham skal De huske.
- Stuckart. Kommende indenrigsminister. - Det skal nok blive muntert.
Det er som fest i studenterforeningen. Tovtrækkeri. Bare uden øl.
Ærgerligt nok.
- Jeg troede, De kom på cykel. - Jeg overvejede det.
- Bor De her ved søen? - Ganske tæt på.
- Herligt hus, herlig familie. - Hvem er den unge mand?
- Han må være Sturmbannführer. - I dette selskab?
- Den grovere garniture. - Heydrichs hårdtslående forvaltning.
Jeg tør ikke tænke på, hvad vores mænd østpå oplever.
Heil Hitler.
- Gruppenführer Hofmann. - Hvordan står det til østpå?
- For mange jøder. - Det er derfor, vi er samlet i dag.
Ifølge invitationen skal Heydrich lave en samlet plan for jødespørgsmålet.
- Ved De mere? - Han mener det åbenbart alvorligt.
- Göring selv har betroet ham opgaven. - Heydrich er yndet af rigsmarskallen.
- Heydrich er en ambitiøs mand. - Det må man sige.
Sikken karriere. Og han er ikke engang akademiker.
- Han har succes. Det tæller. - Den er ham vel undt.
Men folk skal ikke forvilde sig ind på mit beføjelsesområde.
- Sturmbannführer Lange. - Hvem repræsenterer De?
- Brigadeführer Stahlecker. - Nå ja. Velkommen.
- Heil Hitler. - Velkommen til Berlin.
- Hvordan går det? - Godt. Og flyveturen?
- Er De andre ankommet? - Vi er fuldtallige.
Fremragende idé med en ekstra morgenmad. Så kommer folk til tiden.
- Stemningsbillede. - Dr. Stuckart kampklar som altid.
- Dr. Bühler klager over jøderne. - Så er alt jo ved det gamle.
Sørg for, at køkkenet tager sig godt af os.
- Har De tallene? - De ligger i arbejdsværelset.
Men præcisionen halter ved visse poster.
Når bare de virker præcise.
- Gauleiter. - Obergruppenführer.
Godmorgen, de herrer. Undskyld mig. Vi lettede en anelse sent fra Prag.
Vi skal nå en del. Jeg er tilbage om et minut.
- Hr. Luther. Dr. Lange. - Undskyld mig.
Vær venlig at lukke døren.
Hr. Luther. Udenrigsministeriet har selv idéer vedrørende jødespørgsmålet.
Jeg håber, at de idéer svarer til det, vi har talt om.
- Jeg vil nødig starte forfra. - Alt er som aftalt.
Det hele handler i bund og grund om -
- at vi skal råde over alle jøder i alle lande -
- hvis de befinder sig på vores indflydelsesområde.
- Det er slut med internationale hensyn. - Bestemt.
Amerika og England har vendt sig mod os. Jøderne kan ikke bruges som gidsler.
Man burde have befriet os for dem, mens tid var.
Det svarer til vores idéer. Det sidste afsnit er næsten det bedste.
'Vi gennemfører disse skridt i forståelse med det hemmelige politi.'
Samarbejdet med hr. Eichmann har vist sig overordentlig konstruktivt.
Måske fordi jeg også har arbejdet i transportsektoren.
Det aner mig, hvor omfattende de operationer er.
Det glæder mig.
Vores behandling af jødespørgsmålet er for håndfast for mange.
Jeg gør gerne tingene ordentligt.
- Hvis De vil give os et øjeblik endnu. - Naturligvis.
- Referent? - Frøken Werlemann.
- Er hun pålidelig? - Fuldstændig.
- Ordonnanser? - Håndplukkede folk.
Dr. Lange. De skal ikke stå der og trykke Dem.
Jeg hører kun godt fra Baltikum.
Chef for Kommandostyrke A, Stahlecker -
- samt chef for SS og politiet i Ostland Obergruppenführer Jeckeln -
- bemyndiger mig til at melde Estland jødefrit -
- Litauen og Letland ligeledes jødefrit, bortset fra arbejdsjøder.
Gode nyheder.
Med forlov.
- Hvad er det? - En lille skitse med de nåede kvoter.
- Kommandostyrke A ligger på 220.000. - Sammenlagt er det en halv million.
- Ikke tosset. - De har lagt Dem i selen.
En kammerat har udfærdiget tegningen. Han kan den slags.
- Hviderusland kun 42.000? - Desværre.
Området er enormt, og man mangler materiel.
Frosten gør det umuligt at grave. Man kan skyde, men ikke bortskaffe.
- Hvad gør De så? - Stabler, til det tør.
Den slags flaskehalse undgår vi snart. De lovede lastbiler med gas er på vej.
Har man løst problemerne med at laste dem?
En kammerat fra Kulmhof fortalte mig det.
Jøderne stiger ikke helt frivilligt ind. Det går uroligt for sig.
- Det kræver nok fingerspidsfornemmelse. - Og de skal jo ud igen.
- Det er et større svineri end skydning. - Men mere effektivt.
Især med ni til ti enheder per kvadratmeter.
Specialkøretøjerne er kun en midlertidig løsning.
Senere vil De erfare mere om omfanget af vor nuværende plan.
Eichmann.
- Og transporten fra Theresienstadt? - Jeg nåede det lige i går.
- Jeg nåede med nød og næppe mit fly. - Mange tak.
En ordre er en ordre.
De og Deres mænd gør Deres pligt for fædrelandet, som få andre.
Fremtiden vil vide at påskønne det.
Med Deres tilladelse siger jeg det videre til mine mænd.
Nogle af dem, De møder om lidt, er gjort af et andet stof.
Vi har overtaget et lille restparti fra den tidligere regering.
- Müller taler gerne om 'julemændene'. - Jeg har hørt det og skal være diskret.
Lad dem kun vide, hvad de deltager i. Det skaber sammenhold.
- Javel. Det er et doseringsspørgsmål. - Nemlig. Et doseringsspørgsmål.
Værsgo.
Burde jeg ikke sidde her?
- Her, Gauleiter. - Hvis De vil have den venlighed.
Værsgo.
Så skal vi altså tale om jøderne igen. Et ualmindelig kedeligt emne.
- Værsgo. - Tak.
- Dr. Stuckart. - Hr. Luther. Gik audiensen godt?
Ingen grund til misundelse. Jeg hører, De var i Prag?
Det var på vegne af Indenrigsministeriet. Ikke Sikkerhedspolitiet.
- Vand? - Ja tak.
Hr. Gauleiter. Departementschefer.
Kammerater i SS. Det glæder mig, at De kunne haste til Wannsee.
Vi har bortført Dem fra de støvede kontorer for at være uforstyrrede.
Af telefoner og sekretærernes frem og tilbage.
Hvis Deres departementer vil nyde bekvemmelighederne her -
- koster en nat... Eichmann, vil De hjælpe mig?
- Fem rigsmark per nat og person. - Så det er derfor, vi er her.
Sikkerhedspolitiet vil tjene penge på nye måder.
Lidt har også ret, hr. Gauleiter. Spøg til side.
Hvad angår grunden til vor sammenkomst, bedes De rette Deres opmærksomhed -
- mod rigsmarskal Görings brev, vedlagt invitationen.
Rigsmarskallen giver mig ordre til -
- at træffe 'alle organisatoriske og materielle forberedelser -
- til en samlet løsning på jødespørgsmålet i Europa.'
'Alle centrale instanser, som berøres af planlægningen, skal inddrages.'
Det er Dem, mine herrer.
- Og derfor er vi her i dag. - Et eksemplar til referatet.
- Hvis jeg må spørge? - Allerede, dr. Freisler?
Det er bare en petitesse. Deres ordre er fra juli sidste år.
Hvorfor kommer den først til udførelse nu?
Som De ved, er jeg både i Berlin og Prag.
Mine opgaver østpå har lagt beslag på min tid.
- Den tjekkiske modstand er indædt. - Naturligvis. Slaverne er stædige.
Et møde i december blev forpurret af udviklingen på slagmarken.
Japans angreb på Pearl Harbor. Førerens krigserklæring til amerikanerne -
- og den russiske modoffensiv østpå.
Russeren vil alligevel vise resterne af lidt modstand.
Det kan han godt glemme.
Endelig skal jeg fremlægge et helhedsudkast til, citat:
'Gennemførelsen af den endelige løsning på jødespørgsmålet.'
Det er nemlig den samlede løsning: Endlösung.
Vores forberedelser har været omfattende og besværlige.
Vi har derfor været i gang i nogen tid.
Tak for oplysningen. Jeg forstår.
Er det rigtigt forstået, at vi ikke kun taler om de tyske jøder?
- Den nye plan omfatter hele Europa. - Nemlig.
Jødespørgsmålet er først løst -
- efter den totale udryddelse af alle jøder helt til Ural.
Det er målet. Den opgave, som skæbnen har stillet os.
Hele Europa... Det er jo helt nye perspektiver.
Det har længe været målet. Nu tager vi fat.
Det er ikke uventet. Jeg mødtes med Føreren for nylig.
Der sagde han, at han nu vil gøre rent bord i jødespørgsmålet.
Præcis som han forudsagde i Rigsdagen.
Hvis det igen lykkes jøderne at kaste folkeslagene ud i en verdenskrig -
- bliver resultatet ikke deres sejr -
- men tilintetgørelsen af den jødiske race i Europa.
Dette er fuldbyrdelsen af den profeti. Jøderne ønskede krigen. Nu får de den.
Jøderne får en hård, men fortjent skæbne.
Medlidenhed eller ynk er dermed helt malplaceret.
Vi behøver ingen præsentation. De herrer kender hinanden.
Undtagen den herre Sturmbannführer.
Dr. Stuckart.
Det var blot for at sige, at jeg i hvert fald ikke kender den herre.
Hvis De vil være så venlig.
Rudolf Lange. Øverstbefalende for Sikkerhedspolitiet og SD i Letland.
- Jeg repræsenterer dr. Stahlecker. - Så fik vi også det på plads.
- Er Letland ikke vores område? - Korrekt.
- Vi er i Rigskommissariat Ostland. - Og så har vi aldrig mødtes?
- Muligheden bød sig ikke. - Så er det på tide.
- De huserer dog i vores område. - Jeg skal sørge for det.
Det vil måske interessere Dem -
- at takket være en fælles indsats i Østministeriet og SS -
- kan Estland nu betragtes som jødefrit.
Dr. Lange har informeret mig.
Om lidt får De en status quo i form af den aktuelle rapport.
Senere kan De kaste et blik på den.
- Tillader De et spørgsmål? - Hvis det er kort.
Det vedrører dr. Langes kompetenceområde.
Værsgo.
Som De skriver i invitationen, foregår der allerede jødetransporter.
Både ud af landet og i protektoratet -
- under ledelse af afdeling IV B4 og Obersturmbannführer Eichmann.
Det er tilsyneladende kommet til visse uregelmæssigheder i de transporter.
Rigskancelliet har kendskab -
- til en hændelse i november. I området Riga.
Vil De komme til sagen, hr. Kritzinger?
Under anstrengelserne for at opnå en vis aflastning af ghettoen i Riga -
- fik en transport med jøder fra Berlin, der ankom samtidig, samme behandling.
Netop. Og så?
Indenrigsministeriet ser med en vis beklagelse på sagen.
Må jeg være fri. Jøderne har påtvunget os denne krig.
Man må indse den verdenshistoriske nødvendighed af at slå hårdt tilbage.
Man kan ikke spørge, om den eller den jøde bærer en personlig skyld.
Forstår De, mine herrer.
Vi sidder her i varmen. På åstedet går det mindre ordnet for sig.
Det er ikke altid muligt at indhente ordrer fra Berlin.
Det ved jeg. Jeg var soldat i verdenskrigen.
Så ved De også, at vore enheder ved fronten er tvunget til at improvisere.
Vi taler her om 1000 mennesker fra Berlin.
Skulle vi stille dem i sneen og vente på, at de frøs ihjel?
Jeg har stor tillid til vore mænds dømmekraft.
De løser problemerne i Førerens ånd.
Lad os være ærlige. Det, der var forbudt i november, er tilladt nu.
En slavisk jødes død vækker ikke ramaskrig i Tyskland.
Men alle de 1000 tyske jøder har familie og bekendte her i Berlin.
Det medfører spørgsmål. Og ministeriet kan ikke altid svare korrekt.
Det oplever vi også i Justitsministeriet.
Desuden begår tyske jøder selvmord på grund af rygter.
Det fører til betydelig uro i befolkningen.
Jeg er ikke urolig over jødiske selvmord.
I enkelte tilfælde er ikke-jøder blevet deporteret.
Eller jøder, som kæmpede på tysk side i verdenskrigen. Højt dekorerede.
- Gestapo overskrider sine beføjelser. - Dumme fejl i den indledende fase.
Derfor er vi samlet i dag. Så alle Deres bekymringer bliver hørt.
Rigsmarskal Göring, som jeg repræsenterer, kritiserede for nylig -
- at jødiske faglærte i våbenindustrien er blevet fjernet.
I denne kritiske fase er det ikke i vores interesse.
Jeg forstår. Göring kritiserer noget i én funktion, men ikke i en anden.
- Angående de aktuelle transporter... - Det kommer vi til.
Generalguvernør Frank er af Føreren blevet lovet -
- at Polen snart ville være befriet for jøder.
Vi venter stadig. Ghettoerne er fulde.
- Skulle det nu være noget særligt? - Vi kan heller ikke ernære dem mere.
Ville det ikke være mere humant, i fald de ikke kan arbejde -
- at gøre relativ kort proces?
Det er dog bedre end at sulte ihjel.
Økonomisk er det det eneste rigtige.
Hvorfor skal vi spilde værdifulde ressourcer på jøderne?
Vi kan godt selv løse problemet i Polen.
Vi har også indledt samtaler med hr. Brack om eutanasi-aktionerne.
Der findes visse ikke ufarlige metoder.
Netop derfor bør De lade os om det.
Vi arbejder tæt sammen med hr. Brack og udnytter hans viden og apparatur.
Det kan mærkes i ghettoen i Litzmannstadt.
Det vil vi gerne høre mere om i dag. Det blev stillet os i udsigt.
Lad mig slå fast. Vi lever i stormfulde tider.
Vi har igangsat enorme, talrige bevægelser i den sidste tid.
Af og til overhaler succesen vor egen planlægning.
Ikke mindst grundet overlap hvad angår beføjelser.
Velkommen til Berlin, hvor alle vil tale med.
Det er den tyske grundighed. Det bør anses som en dyd.
Men hvis denne dyd ikke skal spænde ben for os -
- har vi brug for hurtigere beslutningsprocesser.
Vi må, om jeg så må sige, parallelisere vores linjeføring.
Jeg kan altså konkludere, ikke mindst ud fra Görings brev -
- at ansvaret i jødespørgsmålet med omgående virkning -
- og uden hensyn til landegrænser bør ligge centralt hos Heinrich Himmler -
- og med hans fuldmagt hos chefen for Rigets indre sikkerhed.
Altså hos min ringe person.
Skal jeg fortælle indenrigsministeren, at De fremover selv skriver jødelovene?
- Det ville være det letteste. - De bliver inddraget i rimeligt omfang.
Inddraget eller beordret?
Vil De ikke høre den herres planer, før De føler Dem udelukket?
Hvad jeg føler, er sagen uvedkommende. Men mit ministerium har sine beføjelser.
Og her er jeg ikke den eneste. Hvad med Dem, hr. Luther?
- Eller de herrer fra Østministeriet. - Hvad med os?
De klager over Berlins indblanding, og nu tier De?
- Lige nu blander De Dem mest af alt. - Ser De også sådan på det i Krakow?
Hvis Endlösung betyder, at man befrier os for vores jøder -
- er jeg mere end indstillet på at følge hr. Obergruppenführers ordrer.
Netop det vil ske. Vi løser Deres jødeproblemer for Dem.
Og efter mødet vil De alle svare ja til -
- at kun Afdelingen for rigets indre sikkerhed kan gennemføre aktionen.
Vi har de nødvendige midler og metoder, organisationen, erfaringerne -
- og frem for alt den nødvendige beslutsomhed.
Hvis De efter i dag ikke er enig, giver jeg gerne opgaven videre.
Vi har skam nok at gøre i forvejen.
- Tillader De, at jeg fortsætter? - Naturligvis.
Tillad mig et tilbageblik. Siden '33 har vi bekæmpet jødedommen.
Vi trænger nådesløst jøderne ud af det tyske folks område.
Man har indset den jødiske races fremmedhed.
Også takket være metoderne i SS Race-og bebyggelsesafdeling.
Takket være en omfattende lovgivning kan jøden ikke længere skade vort folk.
Tag bare jødelovene af dr. Stuckart, forfatter til Nürnberglovene.
Medforfatter.
Vi har med det formål at rense det tyske livsrum for jøder -
- fået et stort antal jøder til at udvandre.
Obersturmbannführer.
Det aktuelle antal er godt 537.000.
Ikke mindst takket være hr. Eichmanns organisatoriske anstrengelser.
- Jeg hører under Gestapo og hr. Müller. - Bare lad være.
Det var fornuftigt nok at få jøderne til at udvandre.
Lad dem gøre skade et andet sted.
Men nu er udvandring ikke længere en løsning.
- Udlandet vil heller ikke have dem. - Og vi må ikke øge fjendens styrker.
Hvad blev der af idéen om at sende dem til Madagaskar? Så havde verden fred.
Når England kontrollerer havet, er det umuligt.
- Det gælder også de sibiriske sumpe. - Russerne står i vejen.
Af alle de grunde -
- har chef for SS, Heinrich Himmler, i oktober forbudt jødisk udvandring.
Og nu retter vi blikket mod det, man kan kalde 'mulighederne i Øst'.
Der har vi, ikke mindst takket være kommandostyrkerne -
- specialbehandlet godt en halv million jøder -
- og samlet de erfaringer, som vi skal bruge, i løsningen af jødespørgsmålet.
I stedet for udvandring har vi nu fået en yderligere mulighed -
- som man kan kalde 'evakueringen' af jøderne østpå.
Der underkastes de Endlösung med de derværende metoder.
Med forlov. Får vi så endnu flere jøder?
Nej. De behandler de lokale jøder, efterhånden som fronten rykker frem.
De højst rangerende i SS og politi står for de omfattende løsninger.
Hvor store er disse omfattende løsninger?
Så store, at kommandostyrkerne også kan bruge Endlösungs-kamrene.
Når vi taler om Endlösungs-kamre -
- er det så specialbehandlingen af alle europæiske jøder?
De må gerne høre det, men straks glemme det igen. Ja.
Hvor præcis ligger de kamre?
Ikke hos os. Det har aldrig været planen.
Hos os. I Polen. Det går jeg da ud fra, Obergruppenführer.
Man er begyndt at bygge i området omkring Lublin.
Vi skal ganske rigtig af med en del jøder i Generalguvernementet Polen.
Man vil udvide kapaciteterne omkring Belzec, Sobibór og Ostoberschlesien -
- ved en landsby, der hedder Auschwitz.
Undskyld, men ville generalguvernøren ikke af med jøderne?
- Og så får han endnu flere? - Hvorfor går De nu op i det?
- De tager nyheden med ro. - Hr. Obergruppenführer har sagt det.
Dem, der kommer på den måde, skal vi ikke ernære. De bliver ikke.
Nemlig. Så De skal ikke være bange. De vil ikke mærke vore foranstaltninger.
- Taler De om alle Europas jøder? - Et godt stikord.
Obersturmbannführer.
Kortet viser den aktuelle politiske og militære status i Europa.
Her ser vi den aktuelle østfront.
Det mørkerøde er Tyskland inden krigen.
Det lysere røde er de indlemmede landområder.
Tidligere Vestpolen, Tjekkiet og Østrig.
Længere østpå områderne under tysk civiladministration.
Ostland, Ukraine, Generalguvernementet.
Det lodret skraverede er de besatte områder.
Norge, Danmark, Holland, Belgien, Nordfrankrig -
- Serbien og Grækenland.
Endelig vandret skraveret, vore allierede eller af os påvirkede.
Italien, Vichy-Frankrig, Ungarn, Rumænien -
- Bulgarien, Albanien, Kroatien og Slovakiet.
- Vi har Europa i vores hule hånd. - Og det er kun begyndelsen.
- Og de sorte prikker står for...? - Jøder.
Prikkernes tæthed viser koncentrationen af jøder.
Nemlig. Jo længere østpå, des mere kompakt står vores jødiske modstander.
Især i det tidligere Polen og Sovjetunionen.
Der har de kunnet brede sig i århundreder.
Under fremrykningen har vi allerede reduceret antallet betragteligt.
- Men der er rigeligt at tage fat på. - Det er en uhyre ambitiøs plan.
Skønt jeg kender en del til emnet, kan jeg ikke overskue -
- hvor mange jøder vi taler om i alt.
Vi taler om 11 millioner.
Listen her viser jødernes fordeling i de enkelte lande.
I det gamle rige har vi stadig 130.000 tyske jøder.
Ganske overskueligt, men politisk prekært.
De største tal: Polen med 2,3 millioner og USSR med godt fem millioner.
På Balkan, lad mig lige addere... Godt 1,6 millioner.
- Og næsten en million i Frankrig. - Tallene er højere end formodet.
De har også ubesatte lande med. England og Schweiz.
Ja da. Tallene udtrykker fremtidens Europa. Det lange perspektiv.
Udmærket. Vi skal ikke blot skue til horisonten, men også hinsides.
Hvor stammer tallene fra?
Fra vores arkiver. Og jødeansvarlige i Wien og Berlin.
- Vi har også bidraget. - Er tallene korrekte?
- De stemmer nogenlunde. - Det er jo enorme summer.
- Hvis jeg lige må relativere det? - Gerne. Men kort, tak.
Vi bør anskue disse tal i en større sammenhæng.
Endlösung på jødespørgsmålet er kun ét skridt -
- i den planlagte nyordning af Europa.
På langt sigt fjerner vi alle folk af laverestående racer -
- fra vores indflydelsesområde.
Moradset i de østlige områder skal vige og give plads til germaniseringen -
- af de erobrede områder gennem tysk kolonisering.
Vi taler om et Europa, som vi skal præge med vort germanske stempel -
- og i hvilket ikke-germanske folk højst vil blive tålt som arbejdsslaver.
Basale læse-og regnefærdigheder. Andet behøver de ikke at kunne.
Den nyordning af Europa kræver en uhyre omfordeling af folk.
Så virker en Endlösung for 11 millioner jøder ganske overskuelig.
Hvordan vil man blive herre over alle de jøder?
Det undrer jeg mig også over.
Transporterne er knap begyndt, før der opstår kø.
Hvad så, når 11 millioner sætter sig i bevægelse?
De sætter sig ikke i bevægelse.
De bliver sat i bevægelse. Af os.
Jeg skal ikke bagatellisere det.
Vi står foran en organisatorisk opgave af verdenshistoriske dimensioner.
Det vil forløbe som følger.
Vi finkæmmer Europa systematisk fra vest mod øst.
De evakuerede jøder placeres i ghettoer.
Derfra transporteres de videre østpå.
- Fra vest mod øst? - Det er korrekt.
Jeg håber sandelig, at man tager Generalguvernementet Polen først.
Når vi stiller kamrene til rådighed, bør vores jøder ryddes af vejen først.
- Vi får se. - Med forlov.
Vi kan ikke stå til og se på -
- hvordan tog fulde af franske jøder ruller ind, mens vi selv kvæles i jøder?
- Tror De, det er anderledes hos os? - Vi tager naturligvis Tyskland først.
Alene grundet boligmanglen som følge af bombardementerne.
Bøhmen-Mæhren-protektoratet har også prioritet. Det er jo min egen forhave.
For mange tjekker tror, de slipper for os igen.
Vi må brække den jødiske rygrad i den tjekkiske modstand.
- Det er en militærisk nødvendighed. - Det forstår jeg godt.
Men hvis man ikke fjerner vores jøder i de indledende manøvrer -
- vil generalguvernør Frank modsætte sig. Det var ikke aftalen.
Man lovede at begynde Endlösung i vores ghettoer.
Nuvel. Vi får se.
Hvis man ikke kan opnå enighed om rækkefølgen -
- vil jeg tage mig den frihed at bede om Førerens afgørelse.
Disse 11 millioner jøders formuer bør udgøre et større beløb.
Formodentlig.
Hidtil er beslaglagte formuer indrulleret i fireårsplanen.
Må jeg meddele Göring, at det fortsat er tilfældet?
Det er vel Østministeriet, der råder over østjødernes formuer?
Det vil jeg mene. Vore jøder, vore penge.
Først skal transporten finansieres.
Selv vi må betale statsbanerne et vist beløb for hver jøde.
Mon ikke vi skal skyde bjørnen, før vi sælger skindet?
Hvor finder vi den nødvendige transportkapacitet?
Oprustningen lægger kraftigt beslag på både veje og skinner.
- Og nu også 11 millioner jøder? - Glem ikke hæren.
Tropperne skal også bevæges. Samt materiel.
Der er allerede forsyningsproblemer uden jødetransporter.
Hvis transporterne besværliggør vores krigsførelse -
- foretrækker partiet nok at udskyde jødespørgsmålet.
Kampen mod jøderne er en del af krigen.
Det er ikke en eller anden luksus, vi tillader os.
Krig og racekamp er ét.
Når vi bekæmper jøderne, slås vi for riget.
- Men vi må ikke overanstrenge os. - Nej. Først sejren, så jøderne.
Mine herrer. Jeg respekterer Deres tvivl.
Men vi må ikke beskære Førerens visioner som en anden stueplante.
For ti år siden boede jøderne blandt os, næsten usynligt -
- som var de en del af vort folkefællesskab.
Og se, hvor vi står i dag.
Hvor vidt vi er nået. Hvordan vores spillerum stadig bliver større.
At tænke småt nu, af lutter unødig frygt ville være en skæbnesvanger fejl.
Vi skal have modet til den store vision, netop nu.
Vi befinder os i en kritisk fase. Omringet af vore fjender.
Krigen er ingen hindring, men en chance.
Netop krigen åbner hidtil lukkede områder.
Trods alle personlige tragedier gør krigen det muligt at skabe resultater.
At gribe radikalt ind i et samfund. At tænke og handle stort.
Når bonden vil dyrke sin mark, må han først drive spaden i jorden.
Måske kan man bedre besvare Deres transportspørgsmål -
- hvis hr. Eichmann gør rede for de konkrete processer.
Som jødeansvarlig i afdeling IV B4 -
- hører pågribelse og transport af jøder under mit ansvarsområde.
Punkt et. Jødetransporterne skal foregå i portioner -
- afhængig af den militære udvikling.
Når jøden er registreret af politiet, bliver han taget i forvaring.
Han afleverer sin nøgle, overdrager sin formue til riget -
- og begiver sig til mødestedet med en kuffert og højst 50 rigsmark.
Gerne ved et sidespor, hvor han bliver sat ombord.
Hvorfor formueafståelsen? Jøderne mister deres formue, når de passerer grænsen.
- Den passerer de ikke helt frivilligt. - Bureaukrati virker beroligende.
Jøderne skal stige ind i togene med en følelse af orden.
Javel.
Transporten aftales med Trafikministeriet -
- ordenspolitiets transportkommando og statsbanernes køreplaner.
Af effektivitets-og overvågningsgrunde foretrækkes transport i godsvogne.
Men fra udgangspunktet frem til grænsen -
- er personvogne også indkalkuleret. Af optiske grunde.
Som modtageområde bliver vi vel informeret om antallet?
Vi vil vide, hvor mange der kommer.
Transporterne foretages efter koordinering -
- med optagekapaciteterne i modtageområderne østpå.
Det være sig ghettoer, arbejdslejre eller direkte aktion.
- Hvor meget personale kræves der? - Ikke meget.
Hele aktionen kan gennemføres med en håndfuld mænd.
Netop. Et tog med ti vogne kan sagtens bevogtes af et dusin mænd.
Hvad med de flaskehalse, vi gjorde opmærksom på?
Vi forventer ingen flaskehalse.
Vi bruger godsvogne, der har fragtet russiske civilarbejdere.
Ellers ville de køre tomme tilbage. Vi bytter russere ud med jøder.
- Vi optimerer eksisterende processer. - Ja.
- Vi udnytter tomme kørsler. - Det kan jeg lide.
Hvis jeg havde haft Dem som speditør, havde jeg også sådan en villa nu.
Så er det spørgsmål også besvaret. Er det ført til protokols?
Jeg tillader mig en bemærkning. Hvis vi på den måde mister jødisk arbejdskraft -
- til gengæld for ufaglærte fremmedarbejdere, vinder vi intet.
Det vil ikke ske. Dem, vi kan bruge, bliver. Foreløbig.
Kriteriet nytte og arbejdsevne vil spille en meget større rolle.
Findes den ikke, er vores tålmodighed opbrugt.
Det svarer til åndssvageanstalterne. Vi har ikke råd til unødvendige ædedolke.
Lige et øjeblik. De sagde, at jøderne ville få den passende specialbehandling.
Men nu skal de arbejde for os?
Vi må bestemme os. De, der arbejder, skal brødfødes og indkvarteres.
Vores planer indeholder begge dele.
Arbejdsduelige jøder bliver sat i sving under de rette omstændigheder østpå.
I store arbejdskolonner skal de bygge veje, mens de går østpå.
Der skal de arbejde for os. Bryde sten, tørlægge sumpe og den slags.
Det bør organiseres kønsopdelt for ikke at øge det jødiske problem.
Sådan er det også planlagt.
Bare kom an. Der er nok at rive i.
Germaniseringen kræver veje, fabrikker og boliger til tyske nybyggere.
Også Himmler planlægger gevaldige projekter for at sikre områderne.
- Så vi skal blive enige. - Jøder og hårdt fysisk arbejde...
Vi må ikke forvente for meget.
De fleste jøder arbejder med handel og ikke just som vejarbejdere.
Nuvel. Vi vil ikke skåne dem. Stol på det.
Og en stor del vil uden tvivl falde naturligt bort. Det er planen.
Og resten? Dem, som ikke falder bort?
Den forefaldende restbeholdning må man tage sig af til sidst -
- da det vil være den mest hårdføre del.
'Tage sig af'. Det vil sige?
Spørg en tilfældig jøde. Han kender svaret.
- Jeg ville bare være sikker. - Jeg ser intet alternativ.
Vi må specialbehandle de mest modstandsdygtige -
- for at forhindre en jødisk genopbygning.
Tag blot de historiske erfaringer.
Romerne fordrev jøderne og troede sig sikre. Men nej.
Og det kan vi så rette op på nu.
Hvis man vil holde folkekroppen sund, må man fjerne alle ødelæggelsens kim.
Jøden er den evige parasit, der breder sig i gunstig grobund.
Den lægger sig som mug på sunde folkeslags kulturer.
Det er den nationale og sociale hygiejnes grundlæggende krav -
- at udrydde bakterien totalt.
Vi planlægger at gå grundigt til værks.
De har kun nævnt de arbejdsduelige. Hvad med dem, der ikke er det?
Tilstandene i ghettoerne tyder på, at det er halvdelen.
- Hvis ikke mere. - De bliver successivt arbejdet væk.
Vi er ved at opbygge den nødvendige kapacitet.
Så er rejsens mål det samme for alle. Arbejdsduelig eller ej.
Netop.
Løsningen på problemet medfører uden tvivl personlige tragedier.
Men det er ikke til at undgå.
Nu er tiden inde til at løse jødespørgsmålet endegyldigt.
Senere generationer vil ikke mere besidde det fornødne instinkt.
Den byrde, vi tager på os i dag, vil blive vore efterkommeres fordel.
- Jeg kan allerede se problemer. - Hvor præcis?
Når vi taler om de ikke-arbejdsduelige jøder, mener vi jo de gamle.
Og netop blandt dem finder vi de jøder -
- som deltog i verdenskrigen side om side med de af os, der var med.
- Jeg kæmpede ikke med jøder. - Måske lagde De ikke mærke til det.
Det problem har vi fundet en enkel, men effektiv løsning på. Eichmann.
Tyske jøder over 65 år og jøder med svære krigsskader -
- eller dekorerede i krigen bliver overført til en aldersghetto.
Med den praktiske løsning bremser vi alle interventioner med et slag.
Og hænger vi også på denne aldersghetto?
Bare rolig. Man har valgt Theresienstadt i mit beføjelsesområde.
- Jeg skåner sandelig ikke mig selv. - Det ville jeg aldrig antyde.
Obersturmbannführer Eichmann besøgte Theresienstadt i går.
- Ombygningen er i gang. - Snart kan man huse tusindvis af jøder.
Da det er en tidligere fæstning, opnås maksimal sikkerhed med enkle midler.
Desuden består området af solide bygninger.
Man kan opbygge stedet som en slags mønsterghetto.
Den løsning kan altså virke beroligende på befolkningen.
Storartet.
Så har vi et håndgribeligt bevis mod den jødiske propaganda i udlandet.
'Kom til Theresienstadt, og se, hvordan tyskerne behandler deres jøder.'
Bliver det ikke dyrt at indlogere så mange?
Man er ved at finde måder at fakturere folk for deres ophold på.
Ligesom de udvandrede jøder selv dækkede transportudgiften.
Skulle vi betale for jøderne!
Så har vi alligevel jøder tilovers. Og det i hobetal.
Gamle jøder. Formering usandsynlig.
Problemet løser sig biologisk og af sig selv.
Også de vil med tiden blive overført til Endlösung.
Så siger jeg ikke mere. Når jøderne er væk -
- gør vi Theresienstadt til en pragtfuld tysk koloni.
Så fik vi også ordnet det. Jeg foreslår en kort pause.
Nu kender De de grundlæggende elementer.
Der venter to emner, som har med kompetenceområder at gøre.
De kan forsyne Dem i salonen. Lad os fortsætte om ti minutter.
- Alle Europas jøder. Tænk engang. - Det svarer til Førerens visioner.
Det kan De fortælle Deres børnebørn. Hvem oplever verdenshistorie så tæt på?
Vi er med til at forme den.
- Ser jeg rigtigt? Laksesnitter. - Her har man forsyningerne i orden
- Det var pænt af Dem. - Vi må tænke på arbejdsmiljøet.
Det er da udmærket. Bare tænk på vores sidste musikaften.
- Hvordan skulle jeg glemme den? - Jeg synes, vi tit morer os.
- Man ler mere end i andre afdelinger. - Det håber jeg da.
Nu sker der faktisk noget. Heydrich har et fast greb om roret.
Og han lader det se ud, som om de sidste måneders forvirring -
- var del af en storstilet plan.
- Tror De da ikke det? - Nærmere en del plan og to dele kaos.
Og kaos bliver rask væk erklæret en del af planen.
Trykket stiger. Alle vil af med deres jøder, og ingen vil have dem.
Godt man ikke er jøde i disse tider.
- Gauleiter. - Dr. Freisler.
- De nævnte, at De havde besøgt Føreren. - I december. I ministerielt medfør.
- Interessant. - Hvorfor helt præcist?
Det lyder utroligt, men jeg har endnu aldrig mødt vores Fører.
Der kan man se.
Kunne De lægge et godt ord ind for mig ved lejlighed?
- Et personligt møde med Føreren. - Selvfølgelig. Det gør jeg da gerne.
- Skal jeg få bragt noget? - Ellers tak.
Vi er vist ovre det værste. Tidspunkt, omfang og under vores kommando.
Vi er ikke færdige endnu.
De skal ikke undervurdere dr. Stuckart. Vi er ikke kommet til hans kæphest.
- Jeg må tilstå, at De overraskede mig. - Så har mit besøg lønnet sig.
Man varsler millioner af jøder, og De fortrækker ikke en mine.
Det er aftalt spil. De accepterer hans ledelse -
- og han lover at begynde Endlösung foran Deres hoveddør.
- Jeg håber, Heydrich holder ord. - Hvad mener De?
Det er en ære at deltage i Endlösung.
Jødespørgsmålet er Førerens hjertebarn, og alle vil deltage.
Jeg kender Frank. Han flår Dem, hvis De vender hjem uden løfter.
Frank tager gerne 10.000 jøder, hvis han slipper af med 20.000 i samme åndedrag.
- Temmelig dybe åndedrag. - Vi har fået store løfter.
Det har jeg hørt.
Jeg er ikke bemyndiget til at diskutere det.
- Så fredeligt. - Meget.
Heinz Rühmann bor her et sted. Ligesom Speer.
Dernede ligger Max Liebermanns villa.
- Maleren. - Ja. Jødisk impressionist.
- De er en dannet mand. - Det overrasker Dem.
- I betragtning af min opgave. - Det hører De tit.
Af og til.
Havde De troet -
- at De skulle forlade Deres skrivebord for en indsats i Letland?
Så ser man det, der bliver besluttet ved skrivebordet.
Disse begivenheder østpå...
Man hører om uregelmæssigheder. Brutalitet. Massegrave.
Jeg betragter det som et håndværk. Man lærer det, og så kan man det.
Nogle bedre end andre.
Hvordan holder Deres mænd det ud?
Disse aktioner hver dag. Hele landsbyer.
- Vi understreger ordrens nødvendighed. - Resten klarer vanen og ekstra snaps.
Snaps udvisker dagens indtryk.
De må bare ikke drikke under arbejdet. For mange forbiere.
Så arbejder de halvdøde sig op af gravene om natten og skal skydes igen.
- Jeg ville ikke udfritte Dem. - De lå selv i skyttegrave.
Vi skød på soldater. Ikke på kvinder og børn.
Jeg har en mand, der helst skyder børn.
De overlever ikke uden deres forældre.
Han synes, han gør børnene en tjeneste. Det er der en vis logik i.
Mødet bliver genoptaget.
Jeg håber, De føler Dem styrket. Vi er nået til et centralt spørgsmål -
- nemlig fastlæggelsen af, hvilke personer der skal evakueres.
Hvem skal nyde godt af vores transporter?
Her skal vi belyse de udenlandske jøder, halvjøder og blandede ægteskaber.
Behandlingen af de grupper er reguleret af de eksisterende jødelove.
- Det er der delte opfattelser af. - De taler om opfattelser, jeg om love.
Lad os nu begynde med de udenlandske jøder.
Understatssekretær Luther. Vil De ridse situationen op for os?
Der befinder sig godt 40.000 jøder med udenlandsk pas på tysk jord.
Gud fri os vel. Hvem i alverden er de folk?
De burde vide, at de ikke er velkomne.
Så vidt vides er det mest ungarere, tjekker og slovakker.
Ja. De fleste fik vi ind i ægteskabet ved foreningen med Østrig.
- Sig, at vi gerne må skride ind. - Hvis de tilhører fjendtlige magter.
Hvis det er jøder fra allierede stater -
- er det et spørgsmål om høflighed at spørge regeringen -
- om vi må inddrage deres statsborgere i vore planer.
Hvem ville dog afslå sådan et tilbud?
Det er jo nærmest som at spørge naboen, om man må fjerne hans møg.
Slovakiet og Kroatien er indforståede. Rumænien og Bulgarien tøver lidt.
Lader landene os råde over deres statsborgere?
Ingen indvendinger. Bare væk med det. Kun Ungarn slår sig i tøjret.
Og Slovakiet gør krav på de pågældende formuer.
- Tænk bare! - Penge lugter ikke.
Måske gør vi dem den tjeneste. Hvad siger fireårsplanen?
Hvis det tjener den raske udvisning, vil vi ikke være smålige.
- Det burde ikke være så store summer. - Tak for det.
Sådan. Bortset fra ungarerne kan vi fjerne alle udenlandske jøder.
- Hvordan forholder det sig i Frankrig? - Det ved hr. Eichmann vist bedre.
Man har indset, at vort forehavende er nødvendigt.
Flygtede tyske jøder er interneret. Transporter nært forestående.
- Vi bør vente med de franske jøder. - Er De nu også i Udenrigsministeriet?
- Det kaldes interministerielt arbejde. - Lad os blive ved emnet.
Vi har frie hænder i hele Vest-og Sydøsteuropa.
- Vi indleder det nødvendige. - Er noteret.
Men det bliver sværere nordpå.
- Danmark, Norge, Finland. - Hvorfor lige der?
Af uransagelige årsager tror de ikke på truslen fra den jødiske race.
- Hvad foreslår De? - Vi afventer. Det er småting.
Vi plejer jo ikke at udskyde ting.
Men så længe vi har nok jøder andre steder, så bevares. Hvad med Ungarn?
Det er på tide at påtvinge deres regering en af vore dygtige rådgivere.
Måske en fra Deres stab? Kan De undvære nogen?
Hvis jeg må hjælpe? Jeg kan postere en medarbejder -
- hos den lokale politi-attaché.
- Herligt. Lad os sige det. - Undskyld mig.
Skal vores udenrigspolitik nu formes af hr. Hofmanns medarbejdere?
Bare rolig. Vi taler jo ikke om en ny ambassadør.
- Men om en uden diplomatisk erfaring. - Han har erfaring i jødespørgsmål.
Visse afdelinger opgiver deres kompetencer en kende for villigt.
Der går ingen skår af mig. Når bare tingene bliver gjort.
Det måtte gerne gå lidt glat.
Hvorfor bede en gartner om at tække huset?
Mine folk færdes rutineret på de bonede gulve i udlandet.
Det mener De. Jeg mener ikke, at alle er lige egnede til det.
Når De nu taler om beføjelser, så vær venlig at blive ved Deres.
Og overlad hr. Luther hans egne. Vi gør som aftalt.
Var det de udenlandske jøder?
Vi kan eventuelt vise Føreren et jødefrit Serbien uden store problemer.
- Fortsæt. - Måske senere i en sluttet kreds?
Hellere nu i sluttet kreds. Müller. Eichmann.
- Hvor mange taler vi om? - 6000-8000 kvinder og børn.
- Hvorfor ingen mænd? - De er skudt som gidsler.
- Hundrede for hver død tysker. - Nå ja. Det var effektivt.
- Tak, Obergruppenführer. - Serbiens regering?
- Den kan vi se bort fra. - Hvem giver vi kommandoen?
Måske Schäfer. Han var med til at sprænge Gleiwitz-masten.
- En god mand. - Vi kan give ham gasvognene fra Riga.
- Det vil ikke hue hr. Lange. - Lange må improvisere. Sådan gør vi.
- Udmærket. - Jeg sætter det i gang.
Nu til sidste punkt på dagsorden -
- nemlig halv-og kvartjøder samt blandede ægteskaber.
Her er Deres mening ikke blot velkommen, men ligefrem påkrævet.
Behandlingen af det spørgsmål er udmærket reguleret af gældende lov.
Det er jo også Deres lov, som danner grundlaget for vores diskussion.
Det er et retsgyldigt lovkompleks. Ikke et grundlag for diskussion.
Også love forældes og bør vurderes på ny.
Ligesom et tapet, man bare udskifter?
Som jurister må vi anerkende, at vi i dag må handle ud fra folk og race.
Også i dag har vort folk brug for en pålidelig lovgivning.
Men loven skal gavne folket, dr. Stuckart.
Hvilken værdi har loven, hvis den krænker folkets sunde fornuft?
- Gør nu ikke tingene mere indviklede. - Vi skal heller ikke forenkle dem.
- Hvor er der brug for handling? - Halvjøder er undtaget vore procedurer.
- Skal det ændres? - Det er drøftet med visse ministerier.
Jeg har bedt partikancelliet om at sammenfatte samtalerne for os.
Partiets linje er utvetydig. Jøder, altså også halv-og kvartjøder...
I partiets øjne er de jo alle sammen jøder -
- og kan ikke tolereres i folkefællesskabet.
Sondringen mellem gode, dårlige, halve og hele er ikke hensigtsmæssig mere.
Jeg er enig og taler på vegne af alle SS-hovedafdelinger -
- i folkehygiejnens interesse.
Hvad er det så, der foresvæver Dem?
Man har affattet et arbejdspapir, jeg gerne vil læse.
Punkt et. Halvjøder er ligestillet med jøder, hvad angår Endlösung.
Afvist. Allerede punkt et krænker gældende lov.
Halvjøder er netop ikke ligestillet med jøder, men med tyskere.
- Det vil vi ændre. - Det gør man ikke bare.
Den slags kan vi ikke bare beslutte rundt om bordet.
Må de heller ikke gå i skoven eller holde kanariefugl?
Vi kan ikke pludselig evakuere dem østpå.
- Det er som sagt et arbejdspapir. - Som også gør undtagelser.
Netop.
- Undtagen halvjøder gift med tyskere. - Det vil jeg da håbe.
- Hvis de har børn med dem. - Hvor storsindet.
Et andet sted kommer vores udkast Dem i møde.
Kvartjøder figurerer alle sammen som tyskere.
Hvorfor nu det?
Medmindre de er uægte børn af to halvjøder -
- har et ugunstigt jødisk udseende eller opfører sig påfaldende jødisk.
Jeg taber snart tråden.
Jeg finder forslagene aldeles udmærkede. Må jeg få en spontan reaktion?
Udenrigspolitisk er halvjøderne uden betydning.
Rigsmarskallen har næppe nogen indvendinger -
- så længe vi ikke mister flere faglærte i våbenindustrien.
- Det er man opmærksom på. - En kvartjøde er også jøde.
Det er bestemt muligt juridisk at udvide begrebet jøde.
Men hvorfor diskuterer vi jødelove, når der snart ikke er flere jøder?
Interessant holdning i Justitsministeriet.
Ude østpå kan vi ikke lave fintfølende sondringer.
Det er svært nok med jøder. Og så halv-og kvartjøder?
Men vi er i det tyske rige, hvor der stadig hersker lov og orden.
De må anerkende, at Deres ministerium står stadig mere alene.
- Hvad vil De opnå med ændringen? - Forenkling. Som altid.
- Hurtige beslutninger. - De opnår det modsatte.
Alene det at tage alle sagerne op igen. Vi taler titusindvis.
- Hvor mange halvjøder er der i riget? - Groft sagt 70.000.
Og kvartjøderne oveni. Embedsværket er beskæftiget i årevis.
- Har vi ikke andet at lave? - Det hele skyldes Deres lunkne love.
Det er ikke mine. Og det er forkert. Halvjøder, der følger den mosaiske tro -
- eller har jødisk ægtefælle, behandles som jøder og kan evakueres.
- Hvor mange har vi af dem? - Godt 8000.
Otte tog. Men stadig over 60.000 tilbage.
Størstedelen af dem føler sig som tyskere.
- De afviser jødedommen. - Helt hen i vejret.
Tusindvis af dem kæmpede for os i verdenskrigen.
- Godt 10.000. - Så er der stadig over 50.000 tilbage.
Glem ikke SS-kammeraterne, som viste sig at have jødisk blod.
- Tragiske tilfælde. - Som der ikke er mange af.
Men det er det tyske blod, der sætter sig igennem.
- Skal vi så inddrage dem i Endlösung? - Vi kan lave undtagelser.
Godt. Lad os tænke videre.
Ifølge Dem er en halvjøde med tysk hustru og børn undtaget evakueringen.
- Jeg har for længst givet op. - Halvjøde med tysk hustru og børn...
- Korrekt. Han skal ikke evakueres. - Men måske har han en bror.
Han må også være halvjøde, men har hverken hustru eller børn.
- Han skal evakueres. - Korrekt.
Hvordan vil De forklare familien det? Den ariske svigerinde og slægtningene?
Man kan overdrive alt.
Jeg tænker det til ende. Vil De behandle kvartjøder som tyskere -
- og samtidig evakuere deres halvjødiske familie østpå?
Hvordan forklarer De en kvartjødisk soldat på orlov -
- hvorfor hans slægtninge stiger ind i en kreaturvogn?
Det er alt sammen isolerede tilfælde.
Jeg hælder til at give dr. Stuckart ret.
Det må for hver en pris undgås, at befolkningen bliver urolig.
Jeg minder om eutanasi-aktionerne under T4-enheden. Det skabte turbulens.
- Dr. Stuckart komplicerer det. - Men det er kompliceret.
Og fordi Føreren er klar over det, har han ikke givet nogen instruks.
Men måske synes De, De er klogere end Føreren?
Føreren taler om Endlösung. Alt jødisk skal fjernes fra folkekroppen.
De skaber uudholdelige tilstande med Deres forslag.
I yderste konsekvens måske kaos, og kaos fører til modstand.
Vi vil næppe have halvjøden som fjende med hans værdifulde germanske arvemasse.
Værdifulde halvjøder?
- Har De noget konstruktivt at sige? - Mit forslag er at undlade handling.
- Vi bør slet ikke gøre noget. - Det mener De vel ikke?
Halvjøder må kun gifte sig med ariere.
Det jødiske reduceres af sig selv for hver generation.
- Børn af halvjøder er kun kvartjøder. - Sådan bliver vi aldrig færdige.
Halvjøde, kvartjøde. Hvis jeg ikke kan lide hans næse, er han jøde nok.
Et temmelig grovmasket net.
Så fristes ingen da til at kalde mig jødeven.
Jeg er udmærket klar over, at De udretter store ting østpå.
Men jeg udretter ikke mindre, bare fordi jeg ikke vader i jødeblod.
Uden os og vore love stod vort tyske rige ikke der, hvor det står i dag.
Ingen bebrejder Dem manglende engagement, dr. Stuckart.
Som sagt leder vi efter størst mulig forenkling.
I så fald foreslår jeg sterilisering.
Sterilisering. Hvordan skal det forstås?
Tvangssterilisering af alle halvjøder.
Det er billigere end deportation og racehygiejnisk fuldt tilstrækkeligt.
Interessant forslag, dr. Stuckart.
Alle biologisk farlige elementer udelukkes fra forplantning.
Faren for racenedbrydning er afværget.
Kan det lade sig gøre i den størrelsesorden?
Det er man nødt til at undersøge.
Hvis han stilles over for valget -
- vil halvjøden nok hellere underkaste sig sterilisering.
Som blodtype vil halvjøderne være færdige, men de kan stadig arbejde.
Det er en skræddersyet løsning.
Man kan også overveje tvungen skilsmisse.
De ville forenkle tingene. Værsgo.
Altså... jeg har stadig nogle forslag -
- hvad angår blandede ægteskaber...
Vi afbryder.
Dr. Stuckart.
Mine herrer. I salonen er der frisk kaffe, kage og cognac.
Vi fortsætter om få minutter.
Arbejdspapiret skal lægges til referatet.
Deres argumenter er gode. Og De forstår at fremføre dem.
Og alligevel fremturer De.
Af og til... Hvis jeg må være ærlig.
Af og til spekulerer jeg på, om De modsætter Dem grundet argumenterne -
- eller fordi Deres love er til diskussion.
Bare De ikke kun så os jurister som bremseklodser på Deres lokomotiv.
- Min afdeling er fuld af jurister. - Schöngarth og Lange er en anden type.
Jeg sætter pris på handlingsparathed.
Jurister, som komplicerer tingene og nøler, har jeg ikke brug for.
Det er fint at tænke. Men handling er bedre.
Handling uden tanke er omsonst. Man hælder barnet ud med badevandet.
Tvangssterilisering.
Er det Deres alvor? Eller siger De det, fordi det vil tage flere måneder?
Ligesom Dem, har jeg aflagt ed på Førerens vilje.
Jeg argumenterer ikke mod Endlösung, men for, at den foregår ordentligt.
Jeg har den største respekt for det, De har gjort Deres afdeling til.
En ideologisk stærk, kæmpende myndighed. Klar til radikale indgreb.
Men glem ikke, at hele Tyskland ikke er sådan. Folk har brug for regler.
Klarhed og orientering. Vished om, at der er orden på tingene.
Mange tak.
- Vi undersøger det. - Det er mig, der takker.
Bortset fra det, har De jo ret. Jeg har forfattet utallige jødelove.
Uden dem kan jeg lige så godt møde uden bukser på kontoret.
Det må vi naturligvis undgå.
Er Deres hustru faldet til? Sidst virkede hun ikke begejstret for Prag.
Det fortog sig. For nylig sagde hun: 'Jeg er en prinsesse og bor på et slot.'
Det glæder mig at høre.
- Og familieforøgelsen? - Der er stadig et par uger til.
- Kom og besøg os. - Så snart det lader sig gøre.
Regner De med at flytte ind her efter krigen? Huset klæder Dem.
- Måske. - Så ville vi blive naboer.
Vores børn kunne bade sammen i Wannsee.
En dejlig tanke.
Der forelå en klar aftale mellem Himmler og generalguvernør Frank.
Jeg er i min gode ret til at insistere på den aftale.
De hørte selv Heydrich. Mere kan jeg ikke gøre.
Vi er ikke interesserede i et enormt område -
- med endnu flere millioner hensygnende jøder. Det er udelukket.
Jeg henter en kop kaffe. Vil De også have en?
Jeg troede, vi skulle arbejde.
Mine herrer. Vi fortsætter.
Lad os blive her. Vi er jo næsten færdige.
Vi går over til den uformelle del. Med forlov.
Dr. Stuckart og jeg havde en frugtbar samtale.
Er der spørgsmål for nuværende?
Jeg ser mig tvunget til at spørge til 'Endlösungs' præcise forløb.
Jeg må endnu engang pege på nødvendigheden af -
- at begynde i Generalguvernementet.
Hvorfor hos Dem og ikke hos os?
Det er uacceptabelt, at vi bliver gjort til rigets losseplads -
- for jøder, sigøjnere og andet pak -
- når vi samtidig ikke kan komme af med vores egne jøder.
- Sygdomme, kriminalitet... - Nu ikke igen. Polske jøder først.
- Hvabehar? - De har mit ord.
Vi begynder i Generalguvernementet. Med hilsen til generalguvernør Frank.
Og kan jeg regne med, at den aftale står sådan i referatet?
Det er noteret.
Kan jeg så regne med, at guvernøren ikke blander sig i vores aktioner?
- Ansvaret ligger hos os. - Ikke flere spørgsmål.
Gud være lovet.
Men jeg har et spørgsmål mere.
Jeg vil nødig ødelægge den gode stemning -
- men jeg har et spørgsmål af mere grundlæggende art.
- Spørg endelig. - Tak.
Vi har erfaret meget om Endlösung, men ikke om konkrete muligheder.
Sikkerhedspolitiet ved, hvad de gør.
Jeg er ikke klar over -
- om vi taler om hensigtserklæringer eller realistiske mål.
Her bygger vi ingen luftkasteller.
Med forlov så har jeg opstillet visse beregninger -
- ud fra de foreliggende rapporter fra kommandostyrkerne.
For eksempel specialbehandlingen af ukrainske jøder i september -
- gennemført af Kommandostyrke C og Jeckeln.
- En af vore bedste. - Jeg taler om jøderne i Kiev.
Jøderne var samarbejdsvillige takket være beroligende indledende manøvrer.
Bortskaffelse skete i en naturlig slugt. Man behøvede altså ikke at grave.
Det var slugten ved Babij Jar. Dele af 6. armé var med under Reichenau.
Må han hvile i fred.
Man kunne kalde det ideelle forhold.
Men alligevel krævede specialbehandlingen af 33.771 jøder -
- et tidsrum på godt 36 timer.
Tusind i timen. Hvad har De at udsætte på det?
Helt præcis 938.
Hvis man ganger det med 11 millioner -
- så bliver det godt 11.720 timer -
- eller 488 dage.
Hvor vil De hen?
Vores mænd skulle gøre det, man gjorde i Babij Jar, i 488 dage.
Dag og nat, vel at mærke.
488 dages nedskydning af jøder.
Gamle, kvinder og børn. 938 i timen.
Herregud. Deres beregning er stærkt hypotetisk.
Arbejdet bliver fordelt på mange skuldre.
Men skudammunition til 11 millioner. Og det i krigstid.
- Kun hvis hvert skud rammer. - Vi kan heller ikke nøjes med at skyde.
Netop derfor bygges der anlæg med det ene formål -
- at reducere den talproblematik.
Måske er det, fordi jeg er ældre end de fleste her -
- eller fordi jeg er præstesøn.
Men jeg mener også, der er et moralsk spørgsmål.
Må jeg være fri. 'De stakkels jøder.' 'De kære kvinder og børn.'
Vi skal ikke svines til for at gøre vores pligt.
- De misforstår mig. - Nej, jeg gør ej.
Før vrøvlede De også om det humanitetspjat.
Her må jeg gøre indsigelse. Der er nedkaldt en straf over jøderne -
- som virker barbarisk, men som de har fortjent.
Jeg forstår ikke, at De overhovedet nævner det.
Det er selvforsvar. Hvis vi ikke værger for os, tilintetgør jøderne os.
Jeg tænker da ikke på jøderne! Jeg ved også godt -
- at den jødiske races historie er slut. Jeg tænker kun på vore mænd.
Og den sjælelige belastning, Endlösung vil udgøre.
For værnemagt, SS og ordenspoliti?
Vi taler jo om unge, endnu påvirkelige mennesker.
Sådan har vi også selv været.
Oplevelser som særaktionerne i Kiev... Over 33.000 stablet i bunker.
Den slags fører uvægerligt til råhed og sadisme -
- til sjælelig sygdom og alkoholisme.
Mine mænd forstår deres håndværk.
Vi skyder med bajonet bagfra, knælende. Nærmest ingen forbiere.
De kan godt regne med ordnede forhold.
Det er meget muligt. Men vi vil have dem tilbage som sunde tyske mænd.
Tyske kvinders ægtemænd. Fædre til tyske børn.
Faktisk stiger antallet af nervelidelser på vores lazaretter.
- Udløst af de tunge oplevelser østpå. - Det kan ikke afvises.
Jeg har hørt om mænd, der var mere medtaget end dem, der skulle skydes.
Råhed. Sadisme.
Selv om man viser sig ubarmhjertig over for jøderne i felten -
- er man stadig en ordentlig tysker.
Det kan jeg kun bekræfte.
Tonen er måske hård.
Men hos os bliver der hverken stjålet, bandet eller skejet ud.
Ingen betvivler Deres anstændighed.
Men jeg takker for departementschefens spørgsmål, som vi lytter til.
Mange, som har argumenteret for nødvendigheden af Endlösung -
- bliver ganske stille, når spørgsmålet bliver konkret.
Rigsfører Himmler selv har overværet en skydning -
- og givet ordre til at finde en mere human metode.
- Mere human. For vore mænd? - Naturligvis.
Indledningsvis lovede jeg, at De nok skulle indse -
- at vi kan besvare alle spørgsmål til Endlösung. Obersturmbannführer.
I det yderste frontområde eller der, hvor yderligere transport er for svær -
- er skydning stadig nødvendig.
Men på længere sigt er det ineffektivt og går ud over vore mænds duelighed.
- Mine mænds duelighed er... - Dr. Schöngarth.
De andre, mere effektive og mindre belastende metoder -
- udspringer af erfaringer fra eutanasi-aktionerne i T4.
- De blev afbrudt grundet protester. - Også fra kirkerne.
De accepterer transporterne. Men de råbte op over de gale.
Men man fik bugt med 70.000. Det er dog noget.
Efter aktionerne arbejdede herrerne for os.
Når vi taler om Bracks metoder, er det gas.
- Det er korrekt. - Hvad skulle ellers give de kvoter?
Mine herrer. De, der deltog i verdenskrigen, ved, hvad det betyder.
Giftgas. Når man ligger i skyttegraven...
Jeg ved ikke med Dem, men jeg finder tanken foruroligende.
Det er længe siden. Der er sket en del.
Jeg har inspiceret lejren Kulmhof samt Belzec under Hauptsturmführer Wirth.
Begge institutioner bruger kulilte.
I Kulmhof bruger man lastbiler med gastæt karosseri.
Belzec råder over kamre, hvor der kan indføres gas via stationære flasker.
Desuden har vi Obersturmbannführer Höss' nye opdagelser.
Han har kommandoen over en lejr med russiske krigsfanger.
Obergruppenführer har nævnt den. Auschwitz.
Höss har opnået lovende resultater med et middel fra skadedyrsbekæmpelsen.
- Varemærke Zyklon B. - Skadedyrsbekæmpelse. Interessant.
Lastrum på skibe, siloer. Desinfektion.
- Meget passende. - Det bruges også på urene uniformer.
Det aktive stof er blåsyre. Ved kontakt med luft opstår en hurtigtvirkende gas.
En tilfældig opdagelse. Fejlagtig brug førte til uheld. Sådan opdagede man det.
Så erklærer vi den fejlagtige brug for korrekt.
- Netop. - Vi får granulatet i dunke.
Færdigdoseret.
Det kan leveres uden advarselsstof. Når man opdager gassen, er det for sent.
Ifølge Höss forløb alle prøver på russiske krigsfanger tilfredsstillende.
Hvad bliver det så. Kulilte eller blåsyre?
Höss går ind for sin metode.
Det er endnu på tegnebrættet, men man kunne omstille Auschwitz -
- fra russere til jøder.
Jeg vil foreslå rigsføreren at køre på flere skinner.
Konkurrence er godt for forretningen.
Hvordan skal vi konkret forestille os de processer?
Jøderne når til bygningerne med tog.
De inddeles efter duelighed og afleverer deres ejendele.
Under dække af desinfektion bliver de gelejdet ind i lufttætte gaskamre.
Det aktive stof bliver bragt ind udefra. Selve processen, udført korrekt -
- er overstået efter 10 til 15 minutter.
Derefter følger udluftning og bortskaffelse.
Midlertidigt skal afbrændingen foregå i specielle ovne.
I Auschwitz bygger firmaet 'Topf und Söhne'.
Men kapaciteten skal udvides betydeligt.
Direkte fra toget og ind i gassen. Kræves der slet ingen indlogering?
Det lyder sandelig effektivt.
Vil disse anlæg ikke skabe uro i den lokale befolkning?
- Forhåbentlig ikke! - Vi lægger vægt på afsides beliggenhed.
Der skal være sporforbindelse og ubebygget land for at undgå lugtgener.
- Hvor mange lejre råder vi over? - Kulmhof er allerede taget i brug.
- Belzec er klar til brug. - I Sobibór begynder byggeriet snart.
Man overvejer også Treblinka og som sagt Auschwitz.
Har vi mænd nok til så mange anlæg?
Driften er ikke krævende. Vi bruger jøder og udlændinge.
Vore egne mænd skal egentlig bare sikre en ordnet afvikling -
- og frigive den fornødne gas.
Hvad med synet af alle de døde? Transporten til ovnene?
Det vil ske ved hjælp af arbejdsjøder, som til sidst specialbehandles.
Elegant. Og råder disse anlæg over den fornødne kapacitet?
Vi befinder os i de indledende faser. Processerne skal optimeres.
Teknisk taler intet imod at fremstille gastætte kamre til op til 1000 personer.
Auschwitz kan sågar rumme flere kamre -
- så vi til hver en tid kan klare et fuldt tog på en gang.
Processen kan naturligvis gentages flere gange dagligt.
Hr. departementschef. De virker... skeptisk.
Alt det kan måske løse vore matematiske problemer.
Men hvorfor er det bedre end skydning?
Jeg har overværet skydninger østpå og aktioner i Kulmhof.
Jeg indrømmer gerne mit ubehag ved begge dele.
Derimod muliggør de stationære anlæg meget strukturerede processer.
Der er minimal kontakt mellem berørte og udførende.
Vi undgår al nærhed og påvirkning.
Jeg og alle involverede specialister er overbevist om -
- at vi opnår en teknisk, effektiv og anonym proces -
- som kan udføres af vore folk med stor distance.
- Meget imponerende. - Det virker i høj grad gennemtænkt.
- Det må man sige. - Det mener vi også. Er De enig?
Nuvel. Hvis det sparer os for skydningernes blodbad...
og vore mænd vil blive skånet, er jeg meget lettet.
Visheden om, at vi har gjort alt, hvad der er muligt.
Selv om jeg hellere så, at jøderne bare forsvandt.
Hvem foretrak ikke fred?
Men skæbnen har nu engang udvalgt vor generation til at løse den opgave.
Vi kan ikke nægte, bare fordi det byder os imod.
Vi er ligesom læger ved den tyske folkekrop.
Ingen læge saver gerne benet af sin patient.
Men hvis det er eneste mulighed for at redde patientens liv...
Mine herrer. Det var det.
Hvis der ikke er yderligere spørgsmål, foreslår jeg -
- at man forsætter samtalerne i de centrale afdelinger.
Mit kontor IV B4 vil sætte sig i forbindelse med Deres afdelinger.
- Får vi et referat? - Ligeledes gennem os.
Så takker jeg, fordi De kom, og beder endnu engang om -
- at De også fremadrettet vil yde os Deres støtte i Endlösung.
Det var alt.
Mine notater.
Dem sammenfatter vi groft i referatet. Får jeg dem i eftermiddag?
Jeg lægger det på Deres skrivebord.
Jeg ringer efter en vogn, der kan køre Dem til byen.
- Godt arbejde, hr. Eichmann. - Tak, hr. Gruppenführer.
Interessant dag.
Visse ting bør man overlade til yngre kræfter.
De store planer bliver næppe til meget.
Jeg håber ikke, De tager mig arbejdspapiret ilde op.
Vi er embedsmænd med ansvar i vore ministerier.
Og nu har jeg arbejdet så mange år med jødelove.
Jeg klarer mig nok endda uden.
- De giver vel ikke op? - Ikke uden modstand.
Farvel. Jeg har et møde mere klokken 16. Omstrukturering i Postministeriet.
- De er ikke ked af det. - Vi må alle bringe ofre.
Det var da slet ikke så slemt.
Mit behov for møder er foreløbig dækket.
- De gjorde det godt. - Tja.
Jeg kender et par gedigne etablissementer -
- hvor man kan komme til hægterne på yderst behagelig vis.
Det lyder interessant.
- Også til Dem? - Jeg siger ikke nej.
Tak.
- Også til Dem? - Jeg har flere møder.
Men hold Dem ikke tilbage.
- Jeg håber, De er tilfreds? - Bifald til planerne raden rundt.
Ingen tvivler på vores mandat. Vellykket arrangement.
- Referat som altid? - Først til mig.
- 30 kopier? - Hemmeligstemplet forsendelse.
Tonen holdes formel. Vi vil ikke forskrække nogen.
Men de herrer skal heller ikke kunne sige, at ingen vidste noget.
- Javel. - Dagens march er tilbagelagt.
Så lønnede turen sig. De ønskes en fornøjelig eftermiddag.
I lige måde. Og god flyvetur tilbage.
Seks millioner jøder blev dræbt under nationalsocialisternes regeringstid
Tekster: Ida Elling Magnus Oneliner