Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
No tak! Zpívej taky.
Promiň, tati, ale společný zpívání
mě fakt nerozveselí, když se stěhujeme.
Heleď, Syd.
Vím, že ti Brooklyn bude chybět.
Ale určitě ráda oželíš ten smrad sirovodíku.
Bridge Hollow totiž voní po jablkách
a špetce bělošské nadřazenosti.
A už deset let získává titul „nejbezpečnější městečko v USA“.
Dej Bridge Hollow šanci. Malá města umí být plná překvapení.
Když je řeč o překvapeních…
VÍTEJTE V BRIDGE HOLLOW
FESTIVAL LAKOMCE JACKA HALLOWEEN!
Cože?
Ahoj, kamarádíčku!
POZOR, NEBEZPEČÍ VOJENSKÉ STANOVIŠTĚ
Zdá se mi to, nebo jsme v párty městečku?
Podívejte!
Jsme tady.
Doma je doma.
Syd, kontrolní otázka.
Když jsme vyjeli z Brooklynu o 20 minut později než stěhováci,
a pokud dorazí během dvou minut, o kolik rychlejší jsme…
Týjo, koukejte na ty zombíky!
Jo, fajn.
To vůbec není znepokojující.
Miláčku, tyhle sousedy na večeři radši zvát nebudeme.
Tati, když už nebydlíme v bytě,
konečně bychom mohli mít halloweenskou výzdobu.
- Neodpovědělas mi na otázku. - Mami, rozsoudíš nás?
- Jo… - Ty chceš rodinný soud?
Bylo by fajn sem zapadnout,
ale nebudeme mít čas kvůli vybalování a přípravě do školy.
Soud rozhodl ve prospěch táty.
Promiň, zlato.
- Třeba příští rok. - Jsi zmanipulovaná.
Tak jo, jdeme.
Jedou stěhováci!
PRODÁNO
Opatrně, křehký materiál.
Haha, děkuju.
- Dětský pokoj. - Dobře.
Haló, sousede! Jak to šlape?
John Sullivan, ale všichni mi tu říkají Sully.
Kromě mojí bejvalý. Ta mi říká úplně jinak.
Howard Gordon. Moje žena mi říká „zlato“.
- Tak to je pech. - Jo.
Každopádně se stěhujete ve správnou dobu.
Jak vidíte, všichni jsou tu z Halloweenu pobláznění.
Jo, je to trochu k smíchu, že?
Co?
Ne, já myslel pobláznění v dobrým smyslu.
- Jo. - No jasně. Já…
- Vážně? - Jo!
Chodí to tu tak, že si každý vybere nějaký motiv
a pak připraví megavýzdobu.
Musíte do toho jít naplno. Pořádnej odvaz.
Já se do toho letos opřel.
Živí mrtví.
- Tadá! - Jo…
Ty moc nemusím. Zabili Glena a šlo to z kopce.
Jo, ten bude chybět všem.
- Už máte motiv? - Ne.
- Co vlkodlaci? - Asi ne.
Mám totiž kůlnu plnou vlkodlaků.
Pravá vlčí srst. Je to vůbec legální?
Na to kašlu. Je Halloween.
Děkuju, obejdeme se.
- Fakt? - My nezdobíme.
- Svědci Jehovovi? - Ne, jenom mi to připadá směšné.
- Co? - Věříte i na Santu Clause?
Proč? Co jste slyšel? Je v pořádku?
Těšilo mě.
Mě taky, Howarde. Chcete toho vlkodlaka?
Můžu ho tam hodit za pár minut. Úplně v pohodě.
- Ne, dobrý. - Aha, žena vás drží zkrátka…
- Chápu. - Běž, otoč se. Jdeme.
Jak moc nešťastná je podle tebe Syd z toho stěhování?
Od 1 do 10.
Taková stupnice, co by to vyjádřila, ještě neexistuje.
Já ti nevím.
Mám pocit, že tu holku už vůbec nepoznávám.
No, tak to s puberťáky chodí, zlato.
Vyrostou a stanou se sami sebou.
A ty jí to musíš dovolit.
Jak to myslíš?
Tlačils ji do vědeckého kroužku.
Jo, protože má vědu ráda.
A věda…
je úžasná.
Chtěla chodit na balet.
Jo, ale teď se naše holčička umí bránit.
Piruetou zloděje nepřepereš.
Howarde, tohle není Brooklyn.
To nejděsivější, co tu můžeš potkat, jsou ty halloweenské výzdoby.
Prostě…
jí dej prostor.
Dobře.
Vystavím si to.
FESTIVAL LAKOMCE JACKA
Hele, Howarde! Ideální místo pro moji pekárnu.
Jsi si tím jistá? Mít pekárnu je úplně jiné než být právnička.
Jsem si jistá. Už mám i název.
Pekárna Bridge Hollow.
- Ještě bych to zvážil. - Mami?
A budeš prodávat to, co pečeš vždycky, nebo něco dobrýho?
Vím, že nesnášíte cokoliv bez lepku nebo másla,
ale mámy ze školy v Brooklynu
můj dýňový koláč bez cukru zbožňovaly.
- A tady si ho taky zamilujou. - To určitě.
Tady je máme! Gordonovi!
Zlato? Proč ta potrhlá běloška v dýňovým autě ví, kdo jsme?
Nejspíš si říkáte:
„Jak ta potrhlá běloška ví, kdo jsme?“
- Ale ne. Jo… - Tammy Riceová. Starostka.
Nenechte se ohromit. Neplatí mi za to.
Taky učím klavír a řídím Uber.
Touhle dýní se chce vozit skoro každý.
Howarde, první jízdu máte zdarma.
Velkej pan učitel z velkoměsta!
Ne, díky.
A co je zač ten Lakomec Jack? Nějaký zakladatel města?
Počkat, vy neznáte Lakomce Jacka? Dobře.
Já mám jeho příběh na svetru.
Stará irská legenda praví,
že kdysi žil zlomyslný muž jménem Lakomec Jack.
A byl to takový šmejd,
že už ho vesničani měli plné zuby a…
Ale ďáblovi bylo Jacka líto, tak mu vyrobil lucernu.
Dýni vyřezanou pekelnými plameny.
A každý Halloween se Jack vrací do našeho městečka Bridge Hollow,
aby se pomstil potomkům vesničanů, kteří ho odkráglovali!
Teda takhle to říkáme turistům.
Tak proto se těm lucernám říká Jack-o’-lantern.
Syd, co kdybychom zašli do zdejšího muzea,
kde se dozvíme opravdová fakta?
Ne. Půjdu prozkoumat městečko a radši si najdu něco zábavnýho.
Jenom klid. Nejbezpečnější městečko, pamatuješ?
To si pište. Jen ať vás neslyší ty fňukny ze sousedního Oaktownu.
Nebyli ani v první desítce.
A bude na festivalu nějaké občerstvení?
Jakpak by ne! Místní podniky budou mít stánky.
Budou hot dogy, palačinky, polévka, všechno.
A co bio veganské sladké pečivo?
Nevím, co to znamená, ale proč ne.
HŘBITOV BRIDGE HOLLOW VSTUP PRO ZAMĚSTNANCE
- Jsi v pohodě? - Jo, dobrý. Díky.
Co jste tam dělali?
Kopali hroby.
Za nedotčenou mrtvolu dostaneš na dark webu balík.
Dělám si srandu.
Ukaž jí to, Mario.
Testuju appku na detekci iontů. Měří změny elektromagnetického pole.
Ke kterým dojde, když elektrické náboje ve vzduchu naruší…
…duch nebo jiný paranormální jev.
Co jste zač?
Lovci paranormálních jevů z Bridge Hollow?
- Já říkala, že jsou ty trika trapný. - Ne, jsou hezký.
- Co je zač? - Nebuďte divní.
Já jsem Jamie. To je Ramona a Mario.
Sydney.
Počkej. Sydney Gordonová?
Bydlíte v domě po Hawthornových.
Kde že?
Pojď. Musíme ti něco ukázat.
Madam Hawthornová. Čelní představitelka komunikace s duchy ve 20. století.
Žila a zemřela ve vašem domě. Prý tam možná přebývá doteď.
Takže já možná bydlím v domě, kde straší?
Hned se mi tu líbí víc.
Takže ty se o tyhle věci zajímáš?
Trochu. Chtěla jsem ve škole založit Paranormální klub, ale…
Nechtěla jsi být ta divná.
Ne, ale táta chtěl, abych chodila do vědeckýho kroužku.
Páni, tvůj táta zní super.
Takže, zaznamenala jsi v tom domě něco zvláštního?
- Průvan? - Kolísání proudu?
Hlasy ze záhrobí?
No, jednou večer jsem slyšela divnej zvuk
a určitě to nebylo nějaké obyčejné praskání.
V tom případě pro tebe máme úkol.
Fajn, sice úplně nevím, jak se to dělá,
ale za pokus to stojí.
SPIRITISTICKÁ TABULKA
Madam Hawthornová.
Slyšíte mě?
T…
A…
D…
Tady?
Vy jste tady?
Haló?
FOTOGRAFIE
LJ 1927.
Nebudete tomu věřit, ale v tomhle domě stoprocentně straší.
- Co? - Ne, fakt!
Stará cikánka Hawthornová.
Žila přímo v tomhle domě.
Z nějakého důvodu mi dala svou dýni, ale…
Chápu. A proto bychom se měli vrátit do Brooklynu.
Já si nevymýšlím. Copak jste neslyšeli ty divný zvuky?
Je to starý dům, zlato. Staré domy jsou jako staří lidi.
- Vydávají divné zvuky. - A je v nich průvan.
To dělá to dřevo. Roztahuje se a smršťuje.
Nejsou to duchové, ale věda.
Vzala jsem appku se spiritistickou tabulkou…
Prosím tě. Ta tabulka je nesmysl.
A v appce ještě větší.
Co má ten duch dělat? Zjistit si heslo k Wi-Fi?
Že se vůbec snažím. Mělo mě to napadnout.
Co?
Že si ze mě budeš utahovat, když na ty věci věřím.
Tak jako vždycky.
Já si neutahuju. Nebo jo?
Teď sis ze mě utahoval!
No, ale nemyslel jsem to tak.
Jen chci, aby ses na svět dívala vědecky.
Pak zjistíš, že všechny tyhle nesmysly
mají mnohem reálnější vysvětlení.
Takže sis neutahoval, jen jsem podle tebe blbá. Fajn.
Počkej. Neřekl jsem, že jsi blbá!
Jen ignorantka.
Já ti jednu vlepím!
DNES VEČER SE KONÁ 60. HALLOWEENSKÝ FESTIVAL
SPOLUEXISTENCE
A hele, tady je! Sama legenda osobně.
Ředitel Floyd alias Hezoun.
Rád tě zase vidím, kamaráde.
Díky za pomoc s nastěhováním.
Já děkuju, žes přijel uprostřed pololetí.
Jsi moje záchrana.
Když pan Viveros vyhrál v loterii a odjel se svou milenkou na Floridu,
pěkně nám to zavařil.
- Nevsázíš v loterii, že ne? - Ne.
Dobře.
- A manželství? - Klape.
- Jo? - Láska jako trám.
- Zavedu tě do třídy. - Dobře.
Tak tady to je.
Koukej.
To jsme v Brooklynu neměli.
- Jo? - Paráda.
Fungl nové mikroskopy.
- Jo. - Bunsenův kahan u každého stolu.
- Ty jsou pro tebe. - Díky.
- Tady máme nový sterilizátor. - Hezky.
- Plná skříň s chemikáliemi. - Bezva.
No teda!
To na tebe nastražily děti z vědeckého kroužku!
- Líbí? - Ne.
Říkají mu Albert Smrtstein.
Dej to…
Dej to pryč.
Moc vtipný.
Dostali jsme tě?
Jo, dostali jste mě.
Jo, Howarde.
Pojďte, děti.
To je pan Gordon, nový učitel přírodovědy.
Budete ho mít po zbytek pololetí.
Byla jsem podělaná. Když jsem tu truhlu otevřela,
myslela jsem, že tam bude třeba useknutá hlava.
Nakonec tam byla jenom nějaká blbá dýně.
Abych nezapomněla…
Nevím, co máš dneska v plánu,
ale my budeme ve škole pomáhat
v Uličkách hrůzy.
Pojď taky. Je to… hustý.
My chodíme každý rok, takže to musí být cool.
No dobře, je to trochu trapný,
ale všichni mají kostýmy a je sranda si je prohlídnout.
Jo, zní to super, jenže já nemám kostým.
U nás doma se Halloween neslaví.
Jak jako neslaví?
Táta odjakživa Halloween nesnáší. Podle něj je to nesmysl.
On to vůbec nechápe.
Myslím, že z nějakýho hloupýho důvodu
má z Halloweenu strach.
Nenutím tě,
ale kdyžtak víš, kde nás najdeš.
- Dobře. - Ahoj.
Kašlu na to.
FESTIVAL LAKOMCE JACKA
PEKÁRNA BRIDGE HOLLOW
- Zdravím, chcete čelenku? - Díky.
Koleda!
Kluku, nikdy v životě nevyskakuj na černocha z křoví.
Tak příště připravte bonbóny! Je Halloween!
Hochu, radši koukej mazat z mýho pozemku.
Ale no tak, Sully.
Gumový netopýr?
Ne.
Sydney!
Čau, tati.
Jasně.
Jasně. Vím, o co se snažíš.
O co?
Kdybych měl hádat, řekl bych, že se mě snažíš naštvat.
Ne, snažím se bavit. To, že tě naštvu, je jen bonus.
Omlouvám se za tu hádku, jestli to znělo, že si z tebe utahuju.
A za stěhování.
- Dělám to pro nás. - A že se ke mně chováš jak k dítěti.
Vždyť jsi dítě.
Víš co, tati? Už mě nebaví, že děláš, jako bych byla mimino.
Je mi 14. Můžu se rozhodovat sama,
takže budu slavit svátky, jaké chci.
Jo, a ten vědecký kroužek, co máš tak rád…
Nesnáším ho a končím.
Jo?
Tak víš co? Máš zaracha.
Co? Proč?
Protože jsem tvůj otec a řekl jsem to.
A teď do pokoje.
Slyšelas mě. Řekl jsem, abys šla do pokoje.
Mazaný. Finta se svíčkou?
Trocha hořčíku na knotu?
Jen počkej. Co řekneš tomuhle?
Co ty na to?
Tak.
Jak se ti to líbí?
Ty a tvoje vtípky. Slečna dospělačka.
Tati, pořád to hořelo!
Klid. Sliny neutralizovaly… Sakra…
Do prdele!
Hej, mluv slušně!
Do prdele!
Pojď sem!
Jak jsi sem mohla přinést netopýra?
Fakt myslíš, že jsem šla do jeskyně,
našla netopýra a vzala ho domů?
Ne všichni žijí v jeskyních.
Některé druhy žijí pod mosty nebo na stromech.
Třeba takový netopýr rudohnědý…
Ten netopýr není skutečnej!
Mně teda skutečnej připadá!
Kde je?
Já nevím.
Tati!
Koukni, kolik mám sladkostí.
Jestli jsi mě chtěla naštvat, povedlo se.
Fakt že jo.
Tati, asi se děje něco fakt divnýho.
- Půjdu zjistit co. - Ne, nepůjdeš.
Máš zaracha, pamatuješ?
Počkej, komu voláš?
Klidně zavolej třeba bohu. Už jsem řekl.
- Ahoj, copak? - Mami, děje se něco zasr…
Zatraceně strašidelnýho. Vím, že to zní divně,
ale ty halloweenské výzdoby ožívají.
Chci zjistit, co se děje, ale táta mi to zakázal.
Dej to sem.
- Emily, tvé dceři hrabe. - Ne. Měj pro ni pochopení.
Chtěla zůstat v Brooklynu, ale tys řekl ne.
- Já vím, ale… - Chtěla vyzdobit dům, ale tys řekl ne.
Chtěla chodit na balet.
- Zlato, tys řekl ne. - Pro její bezpečnost.
Tohle jí nezakážeme. Je Halloween. Ať se pobaví.
Dej to nahlas.
Soud rozhodl ve prospěch…
- Sydney. - Jo!
Sakra.
Není zmanipulovaná.
Tak jo.
Můžeš jít, ale jdu s tebou.
- Co? - Na Halloween vylezou všichni pošuci.
I v takhle bezpečném městě.
Ne. Zítra si běž, kam chceš. Dneska večer jdu s tebou.
Soud souhlasí!
- Jo! - Užijte si to.
A stavte se na festivalu. Mám tu dobrůtky.
Mozek…
Nebojte, děcka. Tihle zombíci vás nekousnou.
Nebo jo?
Dělám si srandu. Berte. Vyberte si ty dobrý.
Tadá!
To se povedlo. To bylo něco.
Měli jste se vidět. Já z vás nemůžu.
Napálil jsem vás!
Dělám si srandu. Zvládli jste to. Jste dobří.
Pojďte si vzít.
Tady máš. To je pro tebe.
A tohle pro tebe.
Smlsněte si.
Nemáte zač.
A opatrně. Je tu spousta pošuků.
Lehněte si, paní Sullivanová.
Sakra.
Co tu…
Kde ses tu vzala?
Hej, padej odsud.
Tak ty neposlechneš?
Tos nečekala, co?
Tak jo, mazej.
Vidíš? Já to říkala.
Tomu netopýrovi červeně svítily oči. Přesně jako týhle dýni
a těm čarodějnicím odnaproti.
Jasně.
Oživlé čarodějnice.
Takže co chceš dělat?
Jít ven a hledat strašidla s červenýma očima?
Někdo musí něco udělat, tak proč bych to…
Počkej, Syd. Kam běžíš?
Nech mě!
Mozek…
Co se to…
- Mozek… - Mozek…
Dobrý. Bezva.
Tak jo. Jen počkejte.
To je fakt působivá animatronika.
Mnohem lepší než ten přiblblý vlkodlak v kůlně.
Vy mrtví parchanti!
Jo!
Funguje to? Fajn.
No tak, rychle…
Ne!
Mozek…
To už je trochu moc.
Tati, musíme něco udělat.
Uklidni se, Syd.
Jenom se předvádí před koledníky.
Ale je to znepokojivě realistický.
- Pomůžu mu sama. - Počkej.
A co chceš dělat?
To není hezký, Sydney.
To bylo super! Dobrá práce.
Mozek…
Tak jo, dost srandiček.
Mozek…
- Tadá! - Ty kráso!
Syd, jsi v pořádku?
Co se stalo? Nějaký elektrický zkrat?
To vám hned řeknu! Jeden ten zombík mě kousl!
Panebože. Proměním se v jednoho z nich?
Takhle to funguje?
To nemůžete dopustit. Ustřelte mi palici.
Co? Ne, nezastřelím vás.
- Nechci, aby ze mě byl zombík! - Nebude z vás zombík!
Zombíci jsou vymyšlení. Jasný?
Mrtvolám nefunguje nervová soustava,
což znamená, že se nemůžou hýbat.
Základy biologie.
Nerozuměl jsem vám ani slovo.
Možná se tu pro jistotu připoutám.
Nebo si můžete zajít na tetanovku.
Jo, dobrej nápad, pane Chytráku.
Stěr.
Dostal jsem vás.
Tati, těm zombíkům červeně svítily oči.
Jako tomu netopýrovi a té dýni madam Hawthornové.
Všechno to s ní souvisí. Jsem si jistá.
Zkusím se s ní spojit.
Zas ta tvoje appka s tabulkou. Přestaň.
Možná existuje jiná možnost.
Tak jo, co navrhuješ? Jsem jedno ucho.
Jak se s Hawthornovou spojíme? Je mrtvá.
Ale není. Ne.
Aha, vy myslíte madam Hawthornovou?
Jo, ta jo.
Ta je mrtvá jak tihle požírači mozků.
Ale její vnučka Victoria,
ta tu ještě straší.
Ne…
DOMOV DŮCHODCŮ POD JABLONÍ
I domov důchodců má výzdobu?
Kdo sem chodí koledovat?
Buď ve střehu. Útok může přijít kdykoliv a odkudkoliv.
Jo. Tady určitě půjde o život.
Skříně?
Ne skříně. Dýně.
Patřila vaší babičce, Josephine Hawthornové.
To nebyla dýně. To byl tuřín.
Ne, vím docela jistě, že to byla dýně.
Tuřín já bezpečně poznám, hošánku.
- Hošánku? - Paní Hawthornová?
Povíte nám o tom tuřínu?
To už je dávno.
Nech to na mně.
Heleďte.
Nechci tu být o nic dýl, než je nutné, takže…
Pomalu. Dostanete ji,
až dceři řeknete všechno, co chce vědět.
Jasné?
Byla temná noc a řádila bouřka.
Jak jinak.
- Proč ne třeba slunečno… - Ježišmarja…
No dobře.
Na babiččin příkaz
se u nás doma sjeli mystikové z celého světa.
Madam Hawthornová.
Pospěšte, máme málo času.
Je skoro půlnoc.
Měli v plánu použít její grimoár,
knihu starodávných kouzel.
Dobrá. Je čas na zaříkadlo.
Pořádali seanci, aby vyvolali samotného ducha
a konečně učinili přítrž prokletí Lakomce Jacka.
Moment. Lakomec Jack je skutečný?
No to si piš.
Viděla jsem ho na vlastní oči.
Na tyhle vlastní oči?
- Přestaň. - Promiň. Pokračujte.
Ta stará lucerna byla dar od samotného ďábla.
Umožňovala Jackovi cestovat mezi naším světem a světem duchů.
Aby každý Halloween
mohl trýznit obyvatele Bridge Hollow.
Ale dohoda zněla, že tu mohl zůstat
jen od západu slunce do půlnoci.
Do půlnoci východního času?
- Tati… - Co je?
Ale Jackovi jedna noc v roce nestačila.
Chtěl, aby byl Halloween každou noc.
A tak Jack objevil skulinku.
Jack mohl v našem světě zůstat navždy
a nezřízeně tu řádit,
pokud s úderem půlnoci přinesl jinou duši,
která by ho ve světě duchů nahradila.
Ale na Halloween roku 1927
moje babička Jo tomu parchantovi zatnula tipec.
Pomocí kouzla uvěznila ducha Lakomce Jacka
v jeho vlastní lucerně.
Sbohem, Jacku.
Dokud tu starou lucernu někdo nezapálí,
nemusíte se vůbec ničeho bát.
A co když jsme ji tak trošku zapálili?
Tak to jste v háji.
Tammy, jak je?
Nic moc. Spousta lidí hlásí,
že jim ze zahrad zmizela výzdoba.
Grázly z Oaktownu na vtípky užije.
- Tak copak to tu máme? - Jen si ber.
Všechno je bez lepku, bez sóji a veganské.
Přesně to chci na Halloween. Jíst zdravě.
Zkus tohle.
Je to sametově červený muffin
s červenou řepou namísto umělých barviv.
Ta řepa je ale cítit.
Červená řepa každým soustem.
Samá řepa.
- Jo. - Vidělas Lakomce Jacka?
Ne…
Vítězná vyřezávaná dýně
se umístí nahoru jako hlava.
Jdu ten beton něčím spláchnout.
Člověka to přidusí.
Tak co myslíš?
Myslím, že té staré čarodějnici pěkně šplouchá na maják.
A že ta stará lucerna je rozhodně dýně.
Tati, ale vážně. Co když Victoria říká pravdu?
Co když jsem pomocí té tabulky nemluvila s Hawthornovou?
Co když to byl Lakomec Jack a navedl mě, abych našla jeho lucernu?
A když jsem ji zapálila, vypustila jsem ho
a on teď oživuje halloweenské výzdoby.
Ale prosím tě, Syd.
Oživlé halloweenské výzdoby? To přece není možné.
Tomu říkám parádní kostým.
Ale do domova důchodců trochu nevhodný.
Ne, dneska ne.
No teda.
To vypadá přesně jako sklípkanec jedovatý.
Atrax robustus.
To je špatně?
Bylo by, kdyby byl skutečný.
Ještěže je plastový.
Oni jsou živí!
To není možné.
Zůstaň tu.
Tak jo.
Syd, kontrolní otázka.
Smícháním jakých chemikálií z běžných čisticích prostředků
se dá vytvořit silná kyselina?
Teď není vhodná chvíle na lekci z chemie!
To máš pravdu.
Mám tam rozprašovač.
Kdyby tam byl proud, byl bych za borce.
Syd!
Utíkejte!
Rychle!
Panebože! Pomozte mi!
Vezmi si jeho. On je starší!
Peroxid vodíku se smíchá s kyselinou octovou v bělidle
a vytvoří kyselinu peroctovou.
Silnou žíravinu.
To ne.
Nebyl na střeše u vchodu obří pavouk?
Syd!
Tak pojď!
Tak jo. Klid, pavoučku.
Poslyš, vím, že jsi naštvaný.
Knížka Šarlotina pavučinka je brak.
Byl to podraz. Mělo umřít to prase.
Sydney!
Hej, pavoučku!
Musíme odsud zmizet.
Dobře.
V Bridge Hollow se rozhodně děje něco divného.
Myslíš?
Ale musí existovat logické, vědecké vysvětlení.
Copak jsi neviděl, co se tam stalo?
Viděl.
A zjevně se děje něco šíleného.
Ale to, že je to šílené, neznamená, že se to nedá vysvětlit.
O čem to mluvíš?
Tati, co je?
Byl Halloween v roce 1985.
Když jsme s kamarády byli koledovat,
hecli mě, abych šel do opuštěné budovy, jestli nejsem srab.
Špatně jsem šlápl
a propadl jsem se podlahou až do sklepa.
A tehdy jsem je viděl.
Kostlivce. Stovky.
Byli všude.
A byli živí.
Když už se ti to jednou stalo,
proč tomu nechceš věřit teď?
Protože se mi to nestalo.
Měsíc potom jsme měli biologii.
Učitelka nám říkala, že otřes mozku
může způsobit dočasné halucinace.
A to byla odpověď.
Od toho dne jsem věděl, že všechno má své vysvětlení.
- Takže… - Byla to věda. Ne kouzla.
Odpověď zní „heuréka“, ne „abrakadabra“.
Tak mi vysvětli, jak ten obří pavouk ožil
a chtěl nás sežrat.
No,
možná tam unikal plyn a způsobil hromadné halucinace.
A možná za to může Lakomec Jack.
Ať je to cokoliv, šíří se to jako virus.
To dává smysl.
Začalo to přece netopýrem.
Dobře, vyslechni mě. Řekněme, že by za to mohl Jack.
Victoria říkala, že její babička uvěznila Jacka v té staré lucerně.
Třeba můžeme udělat totéž.
- Chytit ho. - Dobře, řekněme, že máš pravdu.
Jak bychom hypoteticky udělali něco zcela vymyšleného,
jako je chycení ducha?
To nevím.
Ale mám kámoše, kteří možná budou vědět.
Tak jo, Syd. Drž se u mě.
Syd. Sydney…
Říkám drž se u mě!
Čaute. Děkuju za pomoc.
- Tak co? - Zatím víme tohle.
K chycení ducha potřebuješ zaklínadlo.
Ideálně staré cikánské zaklínadlo.
- Znáš nějakou cikánskou čarodějnici? - Žádnou živou.
To je tvůj táta?
Sydney!
Jo.
Tati, to jsou kámoši. To je táta.
Čau. Jak se vede, bando?
Dáš mi pěst? Ne?
Nikdo? Tak nic.
Pěkný kostýmy. Nech mě hádat.
Strážce vesmíru.
Madonna.
Portorický Prince.
Vy jste starej.
Ještě něco?
Jo. Našel jsem na netu článek,
že když madam Hawthornová umřela, prodali její věci v aukci.
Jedna z těch věcí je její starý grimoár. Kniha kouzel.
Já vím.
To je ono! Tati, tu knihu potřebujeme.
Dobře. Rico Suave,
píše se v tom článku, kdo ji koupil?
Jo. Jeden nóbl starožitník.
Sheldon Skinner.
Počkejte! Skinner tady je.
Má na sobě mikinu z Harvardu a dědkovský kalhoty.
Kupoval si lístky na Krutopřísný karneval.
Musíme se rozdělit.
Tak jo. Tady máš.
Co jsou dědkovský kalhoty? Mám je i já?
KRUTOPŘÍSNÝ KARNEVAL
Myslela jsi to vážně? Že končíš s vědeckým kroužkem?
Já nevím, tati. Když jsem byla malá, byla to zábava.
A bylo jasný, žes chtěl, ať tam chodím.
Tak jako jsi chtěl, ať dělám karate.
Přistupte blíže, dámy a démonové,
a zažijte děsivou procházku plnou vzrušení a hrůzy
na Krutopřísném karnevalu.
„Krutý“ a „přísný“ se píše zvlášť.
PŘÍŠERNÁ PŘEHLÍDKA
Tati.
Hele.
To znamená, že Jack je tu.
Jste normální?
Co to děláte?
Moc se omlouvám.
S někým si vás spletl.
Panebože.
To bude dobrý, maličký.
Klauny moc nemusíš, co?
Obzvlášť ty se sekerama.
Počkej, Syd!
Jsou to jenom herci.
Hej.
Pokud nepodepíšu souhlas, nesmíš na mě sahat.
Hele. Klídek.
Uklidni se.
Vedle jsem sejmul kolegu v dupačkách.
To nejsou herci?
Sydney, nejsou to herci!
Opakuju! Ti klauni nejsou herci!
Takže tu knihu už nemáte.
Ne, už jsem ji prodal.
Čekal jsem, že její majetek bude cenný,
ale o ty krámy mají očividně zájem
jenom blázni a okultisti.
Bez urážky.
Když říkáte okultisti, myslíte jako satanisty?
Ne jako. Přesně.
Nepamatujete si jméno toho kupce?
Ne, jméno si nepamatuju, ale měl adresu,
na kterou nikdy nezapomenu.
Elm Street 666.
Jak říkám. Blázni.
Pojďme nejdřív ke stánku, a jestli tam nebude…
Klauni zabijáci!
- Sydney, co se děje? - Lakomec Jack je tady!
- Co? - Kde?
Všude!
Syd! Ne!
Jmenuje se to Uličky hrůzy!
Proč nemohla jít na Dýňový záhonek?
Slepá ulička.
Pojďte tudy!
Tak jo. Kudy?
Ententýky…
Běžte!
Sydney!
Tati?
Sydney!
Tati!
Sydney!
Tati?
To jsem já.
Tati!
- To nic, zlato. - Tam je východ. Jsme skoro venku.
Tak jo, ustupte.
Tak pojď, ty šašku. Ten úsměv tě přejde.
Pojď.
Tohle na mě nezkoušej.
Tati!
Dobrou noc! Hezky!
Načal jsem ti ho, ale hezky jsi ho dodělala.
Jasně.
Lidi?
Klid.
Na co vůbec klaun potřebuje sekeru?
Běžte!
Doprava. Tudy!
Parkujeme vpředu.
- A co teď? - Plán B. Kola!
To by bylo super, kdyby na něm táta uměl jezdit!
Vy neumíte jezdit na kole?
Řekli mi, že mě všude zavedou knihy.
Tak dobře, kola. Rychle!
Šíří se to exponenciálně.
Každá bytost nakazí další, která pak nakazí další a další.
Tímhle tempem to tu do půlnoci ovládnou.
Victoria říkala, že pokud Jacka do té doby nezastavíme,
může si za sebe najít náhradní duši.
A Halloween bude každý den.
- Tak zavoláme policii. - Tati.
Fakt myslíš, že tomu policajti uvěří?
- Sám jsi mi nevěřil. - Nedává to totiž smysl.
Ne všechno musí dávat smysl, tati.
Nastala chvíle, na kterou všichni čekáte.
Kdo bude letošní tváří Lakomce Jacka?
A vítězem se stává…
Dan Brown!
Panebože!
A máš to, Gary! A máš to!
Vyhrál jsem, mami! Vyhrál jsem!
Je to naše!
- Pojď sem. - Ne.
Tak šup s tou dýní na Lakomce Jacka.
Jo!
ELM STREET SLEPÁ ULICE
- Jsme tu. - Ne!
Fajn.
Budu věřit, žes to neudělala schválně.
Kostlivci.
Proč zrovna kostlivci?
Já možná zůstanu tady.
Co? Ne, dělej.
Tak jo.
Jsme si tím jistí?
Pravýho satanistu jsem ještě nepotkala.
Neměli bychom mít krucifixy?
To zjistíme jediným způsobem.
Pan ředitel Floyd?
Zdravím vás.
Howarde! To je milé překvapení. Vy všichni koledujete?
Tak to máte štěstí, protože letos mám
miniaturní zubní pasty.
Hele, Floyde,
ty jsi nějaký satanista?
Ale kdepak, Howarde.
Sakra.
Jsem ředitel školy v malém městečku plném křesťanů.
Kdepak. Jsem jen sběratel.
Někdo sbírá známky, někdo zase motýly.
Já sbírám předměty spojené s věčným zatracením lidské duše.
Myslím, že hledáte tohle.
Tady je to.
„Captus Exspiravit.
Cum his verbis O spiritus.“
Ty umíš latinsky. Co to znamená?
Ó duchu, těmito slovy
vyháním tě do zajetí
a poutám tě bla bla bla…
Jasně. A co teď?
Je to klasické zaklínadlo k polapení.
Najdete si nějakou pěknou nádobu a přiblížíte se ke své oběti.
Opatrně.
Pak řeknete ta kouzelná slova a bum.
- Polapili jste ducha. - Jak blízko musíme být?
Co já vím?
Tyhle věci nemají přesně daná pravidla.
Ale vím jedno.
Když zaklínadlo říkáte, musíte mu věřit.
Doopravdy věřit.
Do morku kostí.
Řekni, že sis objednal pizzu.
Zjevně dáváš malý dýško.
Rychle.
- Musel jste jim dávat helmy? - Přišlo mi to hezké.
Sydney! Zachraň grimoár!
Uteč s tou knihou!
Syd!
Mám ji!
To zaklínadlo!
- Musíme odsud zmizet! - Utečeme zadem.
Ne! Potřebujeme to zaklínadlo, jinak s tím nic neuděláme.
Nic s tím neuděláme, když budeme mrtví! Pohni zadkem!
- Běžte! - Pohněte!
Rychle!
Honem, do sklepa!
Běžte!
Do sklepa!
- Rychle! - Dělejte!
Mario, pomoz mu!
Tati, dělej něco!
Tati! Co je to s tebou?
Kostlivci.
- Dobývají se sem. - Co teď?
Holt se to nedá vysvětlit.
No a co? Jsou skuteční.
A víš, co to znamená?
Že jim můžeš nakopat zadek!
Můžeš holku odvézt z Brooklynu,
ale Brooklyn v ní zůstane navždycky.
Hej, Syd! Kontrolní otázka.
Víš, jak se dřív říkalo motorové pile?
Řezačka kostí.
Jo.
Tohle bohatě poslouží.
Cože?
U všech rohatejch, Howarde…
Sydney, beru zpět všechno, co jsem o tvým tátovi řekl.
Nic hustějšího jsem v životě neviděl.
Doufám, že si ta slova někdo pamatujete.
Co to bylo?
Halloweenské výzdoby. Jsou pryč.
Kam zmizely?
Na Festival Lakomce Jacka.
On buduje armádu.
Máma.
Tady tohle, Otče,
jsou bezvaječné kokosovo-ananasové koláčky.
- To je tedy něco. - Jo!
Tak co?
Já bych správně neměl lhát.
Jo! Bezva!
A dýně je na místě! Potlesk!
No nic, asi je načase to zabalit.
Aplaus pro Lakomce Jacka!
Lakomec Jack!
Kudy teď?
Ještě pár bloků tímhle směrem.
Nebo můžeme jít zkratkou. Přes hřbitov.
Tak jo. Jdeme.
Snad nemají výzdobu i na hřbitově.
HŘBITOV BRIDGE HOLLOW
Syd, co to děláš?
- Musíme najít mámu. - A co pak, tati?
Lakomec Jack ovládl celé Bridge Hollow.
Bez kouzla madam Hawthornové ho nedokážeme zastavit.
Potřebujeme to zaklínadlo.
Co navrhuješ?
HAWTHORNOVI
Já vám nevím.
Párkrát jsem v kulturáku vedl víkendovou seanci, ale to už je dávno.
Prosím, musíte to zkusit.
No dobře. Chytněte se za ruce.
To snad není možný.
Ale jdu do toho.
Dávám průchod energii
a tak…
Děkuju.
Zavřete oči.
Připomínám, že už jsem vyšel ze cviku.
Všichni.
Paní Hawthornová?
Paní Josephine Hawthornová,
jste tady?
Slyšíte mě?
Jistěže tě slyším, děvče.
Nejsem hluchá. Jenom mrtvá.
U všech čertů, co jsem to udělal?
Tohle půjde na TikTok.
- Vypustila jsem Lakomce Jacka. - Cože?
Jako starostce Bridge Hollow je mi ctí
zapálit letošního Lakomce Jacka.
Jo. Zapal ho!
Co se stalo?
- Co se děje? - Jen klid.
Nejspíš jen vyletěly pojistky.
To bylo divný.
Co to ksakru je?
To je součást programu?
Netuším, Otče.
Nemůžu uvěřit, že vy hlupáci jste toho proklatého démona oživili!
Co chystáte dál? Znovu rozšířit mor?
Chápete, že to zkusí zase?
Unést nějakou duši, kterou smění s ďáblem, aby se mohl zmocnit světa?
Ale tentokrát se nenechá nikým zastavit!
My ho zastavíme.
Aha. A jak to hodláš udělat?
Praštíš ho koštětem?
- Řekneš zaklínadlo? - Přesně.
Zaklínadlo z vaší knihy kouzel.
Když nám ho řeknete, můžeme Jacka polapit
a navždy s ním skoncovat.
Jak si přeješ.
Cum his verbis O spiritus
te ad captivitatem eccio.
Adligans te ad flammam diabalit.
Mám to.
Výborně.
Už se můžu vrátit k věčnému odpočinku?
Jistě, pardon.
Kristepane. Kde jste se to učil?
Z dětských pohádek?
Amatéři.
Co se stalo?
Proč smrdím jako stará bába?
Už vím, co se tu děje.
Ti psychouši z Oaktownu se nám zase snaží narušit festival.
Ale letos mají smůlu.
Za ty masky se neschováte.
Lidi z Oaktownu vycítím na míle daleko.
Víte proč?
Protože smrdíte závistí.
Nechceme vás tu.
O takovou sebranku tady nestojíme!
Tos neměl dělat, ty šašku.
- Jsou všude. - Začínám Halloween nesnášet.
To dáme.
Syd. Podívej, tamhle.
Mámin stánek. Jdeme.
Tiše.
Propána!
Kde je? Kde je máma?
Já nevím.
A kde jsou ty muffiny a sušenky?
Třeba všechny prodala a šla domů.
Dobře, Syd. Kontrolní otázka.
Kde je ta velká socha s dýňovou hlavou,
co tam před chvílí byla?
On zmizel.
Kolik je hodin?
Skoro půlnoc.
Tati, musíme Jacka najít, než odnese něčí duši do světa duchů.
- Jinak jsme nahraný. - To nemůže.
Jestli chce směnit duši s ďáblem,
potřebuje tu lucernu.
A ta zůstala v našem…
Haló?
Už blázním.
Nikdo nechce jíst moje dobroty?
Aspoň víc zbyde.
Tati.
- Co? - Co to děláš?
Hledám nějaké auto.
Osobák, dodávku, prostě cokoliv.
Jsou tam klíčky? Podívej se.
- Honem. - Nejsou.
Tohle nikdy nedělej.
Tím, že obejdeš zapalování, umožníš baterii,
aby dopravila záporné elektrony do startéru
a…
Heuréka.
Neříkej o tom mámě.
Tak jo.
Jedeme.
Co to dělají?
Proč tam jen stojí?
Když Jack kdysi unášel duši, Hawthornová ho zastavila.
Teď použil svou armádu, aby mu nikdo nestál v cestě.
Zdrží nás do půlnoci a pak zaútočí.
No, naštěstí jedeme touhle Cucurbitou pepo.
- Laicky řečeno… - Dýní.
Drž se.
Pavouk!
A letošní cena za nejbezpečnější město je v čudu.
Jo!
Fakt tvrdý.
Mozek…
Cum his verbis…
Cum his verbis O spiritus.
Já ti říkal, ať se učíš latinu.
Tati, latina je doslova mrtvej jazyk.
Tehdy mi přišla zbytečná.
Najednou tak zbytečná není, co?
- Jdeme? - Jo.
Dobře.
Zdravíčko!
Asi se divíte, co dělám v křoví.
Rozhodně se tam neschovávám.
- Ale jo. - Já se ničeho nebojím.
- Bezva. - Tak zatím.
Měl jste pravdu, nestal se ze mě zombík.
- Máte kliku. - Ať žije Halloween!
To jsem já!
- Zlato? - Z čeho je ten muffin? Z betonu?
No dobře. Pečení mi holt…
Pozor!
Mami!
On chrlí oheň?
Jdeme.
Syd! Zpátky!
Tak jo.
- Zabav netopýra, já zachráním mámu. - Musím říct to zaklínadlo!
Poslouchej mě. Je to tam nebezpečné.
Pořád jsem tvůj otec.
A občas tě i teď musím chránit.
Ano?
- Zachraň mámu. Zvládnu to. - Dobře.
Jak chcete, Oaktowňáci! Tak pojďte!
Asi bych je neprovokoval.
Tak ne. Rozmyslela jsem si to.
Nepřibližujte se!
Mám takovej pocit, že ti nejsou z Oaktownu.
Tati! Rychle!
Dochází nám čas!
Tak jo, ty létající kryso!
Druhý kolo. Cink, cink.
Ne!
Pusť mě!
Držím tě.
Cum his verbis O spiritus
te ad captivitatem eccio.
Adligans te ad flammam diabalit.
Cum his verbis O spiritus
te ad captivitatem eccio.
Adligans te ad flammam diabalit.
- Howarde! - Já se snažím.
Tati! Rychle!
O půlnoci zaútočí jeho armáda!
Já to zaklínadlo řekl! Dvakrát! Nefunguje to!
Musíš doopravdy věřit!
Tati! Ty to dokážeš! Já to vím!
Řekni to zatracený zaklínadlo!
Ó duchu, těmito slovy
vyháním tě do zajetí
a poutám tě v plamenech pekelných!
Abrakadabra.
- Dokázali to! - Chytili ho!
Díkybohu. Myslela jsem, že jsou v háji.
Vidíš to?
Odteď kopu za jiný družstvo!
- Vítej, synu. - Díky.
Dobrá práce, Oaktowne. Dobrá práce.
Tak zase za rok.
- To ti přijde vtipný? - Jo.
Sbohem, Jacku.
No teda, pane Gordone. Kéž bych viděl,
jak jste Jackovi nakopal prdel!
Pardon, chci říct zadek.
To nic. Nakopal jsem mu prdel.
Společně jsme mu nakopali prdel. Byla to týmová práce.
Kdo si dá skořicové šneky?
Děkujeme.
Hodně štěstí.
Jsou výborný.
- Vynikající. - Fakt?
- Měla byste si otevřít pekárnu. - Tak moment.
Cos do toho dala?
Máslo, cukr a lepek.
Po včerejšku si říkám, že žijeme jenom jednou.
Já jsem jen rád, že Halloween skončil.
- Včerejšek vám přišel jako úlet? - Tak to teprv počkejte na Vánoce.
Vánoce?
Hou, hou, hou.
Stejně si myslím, že bychom tu věc měli provždy zničit.
Tati, tak ještě jednou.
Kdybychom tu lucernu zničili…
…mohli bychom Jacka zase vypustit. Já vím.
A proto tu mám tohle. Fosforečnan amonný.
Zpomalovač hoření.
Jistota je jistota.
Takže už tomu věříš.
Tak.
Na.
Chceš, abych to zamkla já?
Jo. A pak chci, abys na ten klíč dohlídla.
Už jsi dost velká. Dost velká na spoustu věcí.
A já si to zkusím zapamatovat.
Děkuju, tati.
Ty se nepřidáš?
- To snad ne! - To snad ne!
Překlad titulků: Michal Herman