Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Desperata Ryttare
Goddagens, kamrat.
-Jag trodde att du var död. -Knappast.
-Fuskar den där pojken? -Han har säkert gömt kortet i näven.
En pojke på saloonen skinnar alla vid pokerbordet.
Kom tillbaka. Jag pratar med dig.
Hördu, pojk!
Du gömde kortet i handen.
Dålig ursäkt för att ha förlorat mot en pojke.
Erkänn. Jag är trött på att prata.
Hörru, om du inte kan spela så ska du inte spela om pengar.
Om du inte drar först så gör jag det.
Lugn, lugn, lugn!
Ta det lugnt nu.
Hur gammal är du, pojk?
-17. -17?
Gömde du kortet i handen?
Jag tror inte att jag låter er döda en pojke i dag.
Vem fan är du?
-Finns här en läkare? -Ja.
Ta din häst. Läkaren bor 400 meter bort.
DEN ÖKÄNDE KANSAS RED
Den där kulan.
Ja du, du hade tur. Fem centimeter till-
-och kulan hade dundrat igenom din mjälte, magsäck och bröstkorg.
Men...du fick bara ett köttsår.
Herregud. Det känns mycket mer än bara ett köttsår.
Vad för slags läkare är du?
Jag är en utövare av tandläkarkonsten.
Men jag var fältskär.
I Texas femte infanteriregemente under nordstatarnas aggressionskrig.
Jag såg amputationerna hopas i Chancellorsville, Gettysburg.
Och i ett dussin slag efter det. Här, drick lite av det där.
Ja...
Jag hörde dig säga att du räddade pojkens liv.
Jag vet inte vad han gjorde, men där finns bara hembränt och trubbel.
Och jag tror inte att han är man nog för inget av de två.
Du vet hur pojkar är.
De råkar alltid i trubbel.
Ja. Att döma av dina ärr-
-ser du ut att kunna ha varit samma slags pojke själv.
Han får större problem med sheriffen.
Han räddade pojken, men han sköt tre personer, däribland Ben Casey.
Sköt han Ben Casey?
Jajamän. Sköt honom rätt i bröstet.
Ben Casey?
Han och gänget som han umgicks med var ändå ena riktiga skurkar.
På tiden att nån sköt ner dem.
Det är inget fel i att ta lagen i egna händer om de förtjänar det.
Jag har aldrig sett nån snabbare.
Men sheriffen kommer leta efter honom. En av de döda var släkt med sheriffen.
Tja. Du vet, Lindstrom, att sheriffen och jag har känt varandra längre.
Sen utbrytningskriget. Vi tjänstgjorde ihop i Hoods brigad.
Så jag ska tala honom tillrätta när han kommer tillbaka. Oroa dig inte.
Det uppskattar jag. Jag vill inte ha nåt trubbel.
Jag är bara nyfiken. Varför exakt hade du vägarna förbi stan?
Jag skulle bara besöka några gamla vänner och trodde...
Om du fortsätter med dessa eldstrider-
-kommer du inte att besöka eller prata med gamla vänner, den saken är säker.
Ta inte illa upp nu, men det här kan göra ont.
Åh, Gud!
-Oväntat att han inte har vaknat än. -Han kanske bara vilar.
Att döma av alla hans ärr har han ett långt förflutet.
Många män passerar genom stan. Många historier.
Vissa sanna, andra värre än andra.
Jag vet inte hur många fler historier Kansas får om han fortsätter så här.
Spriten slutar snart verka.
-Fin sprit. Den skulle man prova. -Endast för medicinskt bruk, Lind.
-Var har du lagt min revolver? -Där, där, där!
Jag tog mig friheten att rengöra och smörja den åt dig.
Man vet aldrig hur patienter ska reagera efter en operation.
Jag är den enda läkaren inom 15 mils omkrets-
-och jag rekommenderar ingen att operera sig själv.
Jag provade en gång. Det gick inte så bra.
Hur som helst, förlåt, förlåt, jag...
Min far säger att det enda viktigare än en mans vapen är hans ödmjukhet.
Din far är en klok man. Du borde lyda hans råd.
-Vad är jag skyldig dig, doktorn? -Du är inte skyldig mig nånting.
Du sköt Ben Casey och hans söner. Om nåt så står jag i skuld till dig.
Jag tycker inte att du ska ge dig av förrän din skalle klarnar.
Men du tänker väl ändå inte lyssna på mig, va?
Mister?
Om du får lite tid över skulle jag vilja prata om nåt med dig.
Mår du bra? Jag vill inte besvära dig-
-men när du är klar vill jag prata med dig om nåt som rör mig.
-Vad vill du, pojk? -Jo, jag har den här boken här.
Jag tror att du känner till den. Det är inte precis...
...en berättelse i min smak, men det där är du.
-Hjälp mig upp på hästen. -Okej.
Kom du upp som du skulle? Känns det okej där uppe?
-Jag ville prata med dig... -Vi ses, pojk.
Hörde du vad jag sa? Jag behöver bara ett ögonblick av din tid.
-Det är min far. Han har... -Jag känner igen typen.
Han söker nåt, men vet inte vad och slutar inte förrän han hittat det.
Lindstrom, nästa gång du kommer med en patient till mig-
-vore det väldigt trevligt om hans tänder behövde lagas också.
Visst, doktorn.
Hey, mister.
Jag bryr mig inte ett skvatt om dig, men...
Jag är pank och halt, så du måste lyssna.
Åh, Gud!
Vi har en ranch i Bell's Meadow väster om Texas vid utlöparna.
Och min mor har fått brev från Canon City-fängelset.
Thorn Larson.
Far blev tvärilsk och brände dem. Jag har aldrig sett honom så arg.
Han besvärade mor innan hon gifte sig och far sa att du är den enda-
-som kan stoppa Larson när han blir fri.
Men jag hörde att Larson hade rymt från fängelset, så vi måste varna far.
Vad heter du?
Cassidy. Billy Cassidy.
-Vad heter din mor? -Carol. Och min far heter Sam.
Har du fler släktingar?
Min far hade en bror - Jack. Han drog ut för att kriga med Grant.
Han stupade. Så det finns inga fler Cassidy kvar utom min far.
Och min mor har en vän på besök från Texas, Leslie Allen-
-som skjuter bättre än jag, men hon... Hjälper du oss eller inte?
-Säg sanningen nu. Fuskade du? -Ja, men han fuskade först, så jag...
Din jäkla fuskare. Gud.
Säg inget till min far. Han skulle säkert prygla mig.
-Hjälper du oss eller inte? -Hur långt?
-Tre dagar. -Sluta flina, pojk.
Leslie, du är min bästa vän, men man kan tro att du är en pojke.
Som du håller geväret. Som vore det hennes livs kärlek.
Hur ska du hitta en make om du skjuter och rider bättre än allihop?
En av oss måste möta dessa män på deras villkor.
Du och jag sköter bara hushållet åt våra husbönder.
När jag hade gift mig med Sam och far dog flyttade mor till Texas.
Leslies mor skickade hit henne för att slippa ifrån en hemlig beundrare.
Det var länge sen. Hur gammal var du? 15?
-16. -16?
Fast det förändrade henne. Äger du ens en klänning?
-Vad hände med den hemlige beundraren? -Det vill hon inte säga.
Stopp, pojkar. Det här är min mark.
-Sam Cassidy? -Det är jag.
Herregud. Gå ner till källaren.
Nu! Gå! Spring!
Gå ut! Gå!
Nej.
Thorn.
-Var är min make? -Du ser på honom.
Vi ser ut att behöva dra ut tanden, mr Veal.
Om ni bara gapar stort. Det kommer inte att göra så ont.
Jag har bedövat tandköttet. Ni känner inte en kula gå genom käken.
-Var är han? -Ursäkta?
Säger du så till en läkare? Du kan behöva läkarvård en dag.
Jag hinner inte med dina lekar. Var är han?
-Var är vem? -Kansas Red.
Jag vet att du behandlade min brors mördare. Var är han?
Jag känner ingen Kansas Red.
Du ljuger, doktorn. Och jag skjuter dig.
Rikta revolvern åt ett annat håll, så kan vi prata lugnt om det här.
Jag förlorar tid, doktorn, du med. Vart tog han vägen?
-Jag vet inte vart han tog vägen. -Jag skjuter dig i ryggen.
Varför skyddar du honom? Ni är inte släkt.
Jag skyddar ingen. Nu måste du lämna min mottagning.
Jag går när du har sagt var han är.
Hoppas jag slipper skjuta dig i benet för att få sanningen att rinna ur dig.
-Tror du att det kommer ett uppbåd? -Jag ser ingen, men vi får nog sno på.
Kvinnorna blir ett problem. Karlarna slåss redan om dem.
De får vänta. Mrs Cassidy ska stadga sig. Och hon är min kvinna.
Ja. Jag gillar den unga.
Om mrs Cassidy ser eller hör en illgärning, så dödar jag dig.
Det här skrämmer mig.
Var inte rädd. Du är med mig.
Du är annorlunda.
Efter alla år i fängelse. Och bara på grund av Jack Cassidy.
Jag ska hitta honom och hämnas för att han förstörde mitt liv.
Jack dog i kriget.
Jäklar.
I alla dessa år har jag väntat. Han lurade mig.
Säg ett ord och jag dödar dig. Förstår du?
All right. Följ med mig.
Släpp mig! Släpp mig! Släpp mig!
-Tyst nu! -Nej!
Nu är du tyst!
Ja då. Tyst! Nu är du tyst!
Låt mig vara!
Flytta på dig.
Leslie kommer att dö där ute.
Hon är min bästa vän.
Du brydde dig inte när hon stack till Texas. Varför bryr du dig nu?
Charlie hittar henne. Hon går till fots.
Vi är ute ur skogen snart och lämnar dem vid en handelsstation eller nåt.
-Vart tar du henne? -Vänta, nej! Vänta!
Låt henne vara. Jag vill ändå inte att ni kvinnor pratar med varandra.
Ingen kommer att göra dig illa.
Det var som fan.
-Billy. Var har du varit? -Var är far?
Ja du... Jag beklagar att jag måste säga det-
-men han ligger begravd uppe på höjden med sina mannar.
Folk har turats om att ta hand om gården tills ni kom tillbaka.
Var är mor?
Ja du, hon fördes bort.
Tillsammans med Leslie Allen och mrs Walker.
De säger att banditer tog dem.
En karl vid namn Thorn Larson. En hel hop rymde från Canon City.
Sly Walker är i stan hos läkaren. Sönderskjuten som bara den.
Även om han överlever så blir han aldrig sig lik igen.
Mr Finnegan, det här är Kansas Red.
Mr Kansas.
Namnet är Finnegan. Trevligt att råkas.
Jag sökte guld där uppe. Jag hittar där uppe och kan spåra också.
-Vill du ha med mig? -Kan du hinna med?
Utan tvekan.
Jag söker igenom slänten. Slå läger där jag binder upp min häst.
Vem där?
Kom fram.
Kom fram!
Vad ska jag göra?
Kom fram nu.
Kom fram!
Kom fram nu.
Åh, fröken!
Det är okej. Jag ska inte göra dig illa.
Mår fröken bra? Titta på mig.
Kom nu. Kom nu.
Det är ingen fara. Jag ska inte göra dig illa.
Du fryser. Kom.
Kom. Du kan lita på mig.
Okej.
Okej. Okej, jag har dig. Jag har dig. Jag har dig.
Okej, okej. Jag ska ordna hjälp åt dig.
Jag ordnar hjälp åt dig.
-Billy! -Miss Leslie?
Vi ska lägga ner henne nu.
Vänta. Jag tar henne till elden.
Försiktigt.
-Håller du henne? -Jag håller henne.
Billy, har du satt på kaffe?
Sätt dig ner.
Det blir bra.
Vi...
Min mor?
Din mor är oskadd. Hon är oskadd.
Det är mrs Walker också.
-Sam då? -Han är död.
Alla är döda, utom Walker. Han kommer att bli invalid.
Här, Billy. Ge henne det där.
Miss Leslie, det här är Kansas Red.
Känner jag igen dig från nånstans?
Knappast. Har du nån aning om vart de skulle?
Västerut, nånstans i väster över åsen.
Västerut på andra sidan åsen? Hörde du dem nämna nån särskild plats?
Mule Creek.
Mule Creek? Det är en gammal handelsstation.
-Den har varit övergiven i åratal. -Okej, Billy. Du tar hem henne.
Nej, jag stannar här! Jag har förtjänat min plats!
Och Carol är min vän.
Vad är det med dig? Har du en dödslängtan?
Hon kan rida packhästen.
Och jag ska inte heller hem, så vi kortar stigbyglarna på sadeln.
Du ska hem.
Han ser så bekant ut.
Du har nog sett hans ansikte på såna där äventyrshäften.
Far sa att bara han kan stoppa Larson.
Ingen kan ta Larson. Han är den ondaste man jag har mött.
Låt oss slå fast en sak här och nu. Jag bestämmer. Billy, ta hem henne.
Jag ska ingenstans.
Inte det? Lycka till.
-Larsons läger? -De lämnade det i morse nån gång.
Ja, all glöd har falnat.
Mariannes.
Leta efter hovavtryck. Se åt vilket håll de red.
De kan inte vara så långt före oss.
-Nej. Det är Marianne. -Nej, nej.
-Här finns inget för dig att se. -Nej, nej. Nej!
Saliga äro de renhjärtade, ty de skola se Gud.
Lovat vare Herrens namn.
Nej.
Ta skydd bakom nåt!
Jag ser inget.
Leslie, ducka. Billy, var är du?
Finnegan, höger om dig!
Finnegan, på väg mot dig.
Gör dig klar. Skjut!
Sluta skjuta!
Vi går tillbaka för att omgruppera. Gå tillbaka, Billy.
-Är alla oskadda? -Ja.
Finnegan, kan du hämta hästarna? Vi måste följa efter dem.
Whoa!
Jäklar.
Finnegan.
-Känner du honom? -Ja. Det är bröderna Grossman.
Tom här hade fru och två barn.
Vi kollar huset.
Vi ska bara stanna här i natt.
Wow.
Herregud!
Herregud.
-Mår du bra? Vad heter du? -Mavery.
Jag heter Leslie. Är du ensam här? Är du det?
Herregud. Kom här. Kom här. Är du okej?
Det är okej. Jag har er.
Jösses.
Mavery, Birdie! Vad roligt att se er. Hur är det med er?
Hejsan. Hej.
Hörni. Okej. Så där ja.
Ni är verkligen en syn för gudarna.
Vet ni var er mor är?
Det avgör saken. Du stannar här med barnen tills diligensen kommer.
Nej, nej. Jag ska hitta min vän.
Lugn bara. Jag stannar hos barnen. Om några dar kommer diligensen.
Om jag minns rätt så kan jag rita en karta över deras väg.
Jag tror att de kan vara på väg till ett ställe som heter Chance.
Det är ett banditgömställe. Där finns ingen rättvisa.
Inte mycket till stad. De kan vila där i några dar-
-och hitta en diligens eller en bank. Vi ses.
Just nu behöver barnen sova.
Säg ett ord och jag dödar dig!
Nej. Nej.
-Hey, hey, hey, hey. -Nej.
-Det är bara jag. Är du okej? -Det var bara en hemsk dröm.
Jag har dem ofta.
De slutar säkert när vi hittar din vän.
Nej, det gör de inte.
Nej.
Drömmarna slutar inte förrän jag berättar för nån om dem.
Snälla.
Jag älskar Carol som en syster.
Men...när vi var i Kansas-
-var hennes mor fast besluten att få henne att gifta sig med Sam.
Han hade jobb och var framgångsrik i stan. Hans far var predikant.
Men Carol tyckte inte om Sam.
Och jag? Jag var mycket yngre.
Hela 16 år.
Fullvuxen.
Och vansinnigt kär i Sam.
Och han kände likadant för mig.
Och helt plötsligt for han åstad och gifte sig med Carol.
Hon var så vacker. Hon kunde ha fått vem hon ville.
Men Sam hade pengarna. Jag kände det som...
Jag kände det som att Sam hade svikit mig.
När jag sen återvände till ranchen för att besöka Carol...
...låtsades han inte känna igen mig, som om jag var en främling.
Och jag kände inte kärleken från förr, men det gjorde ändå ont.
Nu är Sam död och Carol försvunnen.
Och jag mår sämre än jag nånsin skulle kunna göra.
Jag är full av bitterhet. Och jag mår så himla dåligt.
Och jag vill bara hitta Carol nu.
Det som jag inte förstår-
-är var Larson passar in i allting.
Jag vet bara att Larson var kär i Carol-
-innan hon gifte sig med Sam. Och hon flörtade alltid med honom.
Jag har träffat honom några gånger, men han skrämmer mig.
Och hans män är lika hemska.
Thatch. Den mannen... Usch. Han var kassachef i armén.
Larson dödade många män. Många män.
I det där bankrånet, tror jag.
Tack ska du ha. Det känns som... Det känns som att jag kan sova nu.
Vi ska hitta din vän.
Okej.
Ta nu väl hand om din syster, okej?
Var rädda om er där ute.
Ta hand om dem nu.
-Mr Finnegan. -Billy.
Gör nu inget dumt.
-Har vi verkligen tappat bort dem? -De har mycket pengar.
-De har väl velat spendera dem. -Härikring?
På andra sidan den där åsen ligger Chase County.
Ska inte du och Billy rida tillbaka?
Jag rider dit själv. Du blir igenkänd.
Du då? Ditt ansikte är med på många äventyrshäften.
Det spelar ingen roll.
Larson då? Du vet inte hur han ser ut. Du vet inte ens hur Carol ser ut.
-Var fick du tag på den? -På ranchen. Rid tillbaka.
-Jag söker Thorn Larson. -Han och hans fru gav sig av i morse.
Han hade med sig runt ett dussin man som såg elaka ut.
Elaka? Så in i helvete.
Fast de bråkade inte. De köpte förnödenheter och tog en sup.
Två av dem är kvar på saloonen.
Hey, mister!
Om de inte är dina vänner så hade jag ridit härifrån.
-Arméns lönekassa var ett bra byte. -Vi kan supa ett tag.
Jag tror inte att du vill vara i en sån här bar.
Vänd mig inte ryggen.
-Var är Larson?! -Dra åt helvete!
Kom, pojkar! Vi tar in honom!
Jag heter Sam Gridley.
Kansas.
Kansas Red. Du är predikanten.
Vill du säga några ord för de två pojkarna du sköt?
Nej. Vart de än skulle, så är de redan där.
-Jag måste hitta Larson. -Vi vet bara att han red västerut.
Det är öppen terräng där ute. Han kan ha styrt kosan vart som helst.
Arméns kassachef blev rånad på diligensvägen öster om åsen här.
De har mycket pengar.
Men enda stället där de kan spendera pengar härikring är nog Gold Hollow.
Där finns halvdussinet salooner.
Många som kommer och går. De smälter in direkt.
Det ligger runt 65 km västerut.
Jag känner igen ditt ansikte från nåt.
Jag glömmer aldrig ett ansikte eller ett namn.
-Var sa du att du var ifrån? -Det sa jag inte.
Varför tycker du inte om mig? Vad har jag gjort?
Vad är det för fel på dig? Fruntimmer...!
Hey!
Låt oss slå fast en sak.
Jag bestämmer fortfarande.
Ja, det här blir bra.
Hör på. Om ni blir hungriga, ta med maten till rummet. Okej?
Lämna inte rummet. Jag är rätt säker på Larson är här.
Jag bestämmer. Stanna i rummet!
Det ska jag inte.
HANDELSBOD
Kom!
-Göm dig. -Han vet ingenting om det. Kom nu.
500 DOLLAR I BELÖNING FÖR THORN LARSON - DÖD ELLER LEVANDE
Om du letar efter sheriffen...
...så är han inte här.
Han for till Lake City. På semester.
Jag hörde att Thorn Larson är i stan.
-Det hoppas jag verkligen inte. -Där är efterlysningen på honom.
Vad är du? Nån slags prisjägare?
-Kansas Red. -Åh fan?
-Har ni sån där telegraf? -Jajamän.
Men den har inte fungerat på länge. Vi hörde att Larson rymt, sen inget.
Han rymde och plundrade ranchen i Tyler och tog med sig tre kvinnor.
En är död.
En slapp undan. Han lär ha tvingat en av dem att gifta sig med honom.
Det har vi inte hört, men många kommer och går här på grund av gruvorna.
-Han vore väldigt svår att hitta. -Och han har mycket pengar.
Han slog ut relästationen, rånade ett arméförråd och dödade fyra soldater.
Armélönerna? Det har vi inte heller hört nåt om.
Följ med mig.
Han har kanske ett dussin män.
Och vi har en bank full med pengar. Han kan vara var som helst.
Känner den här Larson igen dig?
-Knappast. Det var före kriget. -Men du skulle känna igen honom?
Ja då. Han sticker ut bland folk. Han är lång.
Ju längre vi är ute, ju större risk...
Billy, sluta. Du behöver slappna av, Billy.
-Vad är det för fel på ditt vapen? -Mitt vapen togs ifrån mig.
Herregud. Det är Thatch.
Det är han. Det är Thatch.
-Kansas! -Kansas.
Vi får inte låta honom smita. Kansas. Kansas!
Kansas! Vi såg precis en av dem.
Han som gjorde fröken Leslie illa red iväg nyss.
Vad gör ni två ute?
Kansas, med tanke på hur han såg på fröken Leslie så kommer han tillbaka.
Jag stannar här. För att se upp med bakhåll.
Jag samlar ett uppbåd.
Om ni två inte vill dö...
...stanna på ert hotell. Okej?
-Har du saknat mig, tösen? -Nej!
-Har du saknat mig?
Har du saknat mig, tösen?
Nej!
-Kom igen nu! -Nej!
Billy?
Miss Leslie? Miss Leslie!
Harms!
Ja, jag kan inte heller sova.
Thatch kom tillbaka. Han tryckte en kniv mot nattportierens hals.
-Leslie. -Tog nyckeln och skar av hans hals.
Är du okej?
När Thatch började bli vildsint sköt hon honom direkt.
Jäklar. Jag är less på det här.
Mår du bra?
Hör på. Diligensen är där ute i morgon bitti.
Jag vill att du åker med den. - Och, Billy, du följer med henne.
-Carol då? -Carol är inte här.
Ja, de rånade banken också. Lämnade ägaren halvdöd.
Jävlar. Jag får samla ett nytt uppbåd.
-Jag följer med uppbådet. -Vi rider om 15-20 minuter.
Billy, jag behöver att du följer med miss Leslie.
-Jag ska hitta min mor även utan dig. -Det är inte föremål för diskussion.
-Du har inte rätt att hunsa mig. -Jag har all rätt i världen!
Pojk...
Jag är din fars bror.
Nej. Farbror Jack dog i kriget.
Men...
Jag är Jack.
Nej.
Nej. Jag berättade saker för dig.
Väldigt personliga saker som jag aldrig skulle ha sagt till dig.
Nej.
Nej!
Fars ögon tårades när han talade om hur rar och oskuldsfull Jack var.
Och du är en sur, olycklig, gammal...
Så du kan inte vara han.
Det står en diligens där ute i morgon bitti.
Kliv ombord på den.
Farbror Jack.
Jag kan nog tänka om hela grejen med att du är död, om jag måste.
Ja du, pojk, det finns...
Det finns mer än ett sätt att vara död.
Inte nu längre. Jag rider med dig.
Nej, det gör du inte. Du stannar hos Leslie.
Vi är släktingar. Släktingar rider ihop.
Kom igen, pojkar. Nu rider vi.
Där ger sig uppbådet iväg.
I full karriär.
När ger vi oss iväg?
I gryningen.
-Har du packat klart, Billy? -Nästan.
Vad fan hände?
Vi red in i ett bakhåll.
De dök upp bakom stenar vid en bäck.
Vi fick några av dem, men jag tror att sju kom undan.
-Det stämmer, vicesheriff. -Såg ni min mor?
-Jag vete fan, pojk. -Vi ska rädda din mor, Billy.
Jag rider med er.
Så fan heller. Det är för farligt.
-Ni behöver mig. Jag är pricksäker. -Nej, det är du inte.
Jaså, minsann?
Jamen, då så. Jasper, samla mannarna och rid hem hästarna.
Vi får se det som en förlust. Min häst är tämligen trött.
Han klarar sig till Lettermanranchen tre mil åt väster. Det är dit ni ska.
Logan klarar sig väl dit?
Det vill säga om du inte har nåt emot att jag följer med.
Du får gärna följa med.
Billy, sitt upp nu!
Vad tror du, Harms?
Det där är Lettermanranchen.
De har fyra hästar i inhägnaden. Och massor av vapen.
Thorn och Thatch utan tvekan.
-Vad väntar du på, Kansas? -Jag vill smida en plan, Billy.
-Mor är precis där. -Jag blir inte skjuten för dig igen.
-Vi kan inte vänta. -Prata inte så högt.
-Försöker du röja oss? -Annars går jag dit själv.
Vissa saker måste du lära dig på det svåra sättet. Detta är inte en av dem.
-Då går jag själv. -Billy... Billy!
Jag följer med honom.
Billy?
Jag minns när du var en mager liten pojke.
Blyg och så tystlåten. Och så ung när du drog ut i krig.
Ja. Och jag minns dig som en tösabit som jagade Sam.
Jag önskar att jag aldrig hade berättat om mig och Sam.
Sam älskade dig. Det gjorde han.
Men han älskade Carol. Därför drog han inte ut i krig.
Men du tog värvning. Varför?
Vad gjorde dig till revolverman?
Ja du... Det blev jag nog av att prata med kvinnor som du.
Hur går det för dem?
-De kan inte stå ute i kylan. -De har stått där länge nu.
De klarar sig.
Kom igen, Billy!
Så där, Billy.
Hjälp mig få av honom hans rock.
Varför?
Då tror de att jag är en av dem och att en håller vakt, så du stannar här.
-Det låter riskabelt. -Jag måste se om min mor är där inne.
All right.
Gå då. Jag täcker dig härifrån.
Gå då.
Ta det på allvar, Billy.
-Thorn? -Jag är här inne, älskling.
-Se vad jag hittade. -Jag får se.
-Fjädrar. Jag älskar den. -Fjädrar.
Ja, vacker. Som du. Kom här.
Nå?
Bara två man höll vakt. Vi tog båda. Går vi nu så kan vi slutföra det här.
Om det här går åt skogen så måste du hämta hjälp.
Var rädd om dig, Jack Cassidy.
Vad händer? Vad händer här?
Billy! Billy!
-Rör inte min mor! -Jag känner inte dig.
-Förklara dig innan jag skjuter dig. -Thorn, nej.
Han är din son.
Vad?
Är det min son?
Jäkligt stilig gosse.
-Varför sa du inget till mig, Carol? -Du satt inne när jag fick veta det.
Min mor ordnade så att jag gifte mig med Sam Cassidy med en gång.
Jag hade inget val.
Hölstra din pistol, Larson!
Det blir bara bättre och bättre.
-Jag trodde att du var död. -Inte än.
-Vet du inte vem han är, Carol? -Det där är Kansas Red.
Det är Jack Cassidy. Jag känner igen de där ögonen.
-Jack är död. -Du ska sota för mitt fängelsestraff.
-Det var bara småstölder. -Småstölder och en död man!
Kan vi lägga det här bakom oss?
Flytta på dig, Carol.
Det var många år sen.
Vi är tillsammans nu.
-Vi har vår son. -Han är inte min far.
Bravo. Du har kurage. Det gillar jag. Vi två ska nog komma bra överens.
Mitt svar på din fråga är nej, Carol. Jag kan inte lägga det bakom mig.
Thorn!
Thorn, nej! Nej. Nej.
-Thorn, nej! -Billy. Billy.
Carol, tack och lov.
Billy. Är du okej?
Du sköt den ende man som jag har älskat.
Varför gifte du dig inte med honom i stället för far då?
Thorn satt inne, jag var med barn och Sam hade pengar till vår försörjning.
Pengar från vad? Bankrånet? Eller armélönerna?
Alla döda män och Marianne och kvinnan från relästationen?
Vi hittade dem vid stigen - döda!
Marianne rymde precis som du gjorde.
-Hon kunde inte klara sig själv. -Jaså? Är det vad du tror, Carol?
-De som bor här då? Var är de? -Det vet jag inte, Leslie!
Hur kunde du göra detta mot far?
Han var inte din far.
Att leva med Sam var som att leva med en kall spis.
Allt som han gjorde, det gjorde han för dig.
Alla som bodde här är döda.
De andra måste ha gjort det, för Thorn hade inte dödat dem.
Var har du varit i alla dessa år?
Alla dessa år...
Gud...
Här, kom här.
-Är det illa? -Ja.
-Jag måste sluta bli skjuten. -Ja, det måste du.
Vi har båda ödslat många år.
Ja, det har vi.
Vi behöver båda börja om.
Kansas, vi behöver din hjälp! Hästarna sparkade ner staketet!
Det är aldrig för sent att börja.
Thorn skulle bli hela mitt liv.
Nu är han död.
Jag ska sälja ranchen och bo i San Francisco.
Jag kanske träffar nån som kan ge mig det jag vill ha.
Vad olycklig Jack måste ha varit i alla dessa år.
Ge sig ut i krig och bli så ökänd.
Jag måste verkligen ha krossat hans hjärta.
Och nu ska han till Montana med Billy.
Tråkigt att du måste vänta på diligensen söderut.
Texas kommer att kännas så tandlöst för dig nu.
Carol, vet du varför mor tog mig till Texas?
För att jag var kär i Sam.
Men hon ville att du skulle få honom. Och nu förstår jag varför.
Jag önskar bara att jag inte hade föraktat henne.
Det gör detsamma nu.
Det enda jag vill ha nu är Montana.
Så håll tummarna för mig.
Mor.
Lycklig resa, mor.
Du med, min son.
Oj, oj.
Din lurifax. Så det var där de var.
-Du och jag måste prata. -Pengarna är mina. Thorn gav mig dem.
Det är inte dina pengar. Det här är stulna pengar.
Jag har bara min biljett och har inte ens råd med hotell. Vad ska jag göra?
Det här är en stor del av belöningen.
Resten ska lämnas tillbaka.
Ska du inte fara till San Francisco?
Skriv till sheriffen. Vi hjälper dig sälja ranchen.
Fröken Carol, du har redan gått igenom för mycket.
-Lycklig resa. -Tack.
Jaha, vad händer nu då?
-Det verkar vara vägs ände för oss. -Tack.
Till nästa gång.
-Tack, vicesheriff. -Du är en bra pojke.
Du kommer klara dig fint.
Ja, då så. Ajöss.
-Ni ser för bedrövliga ut. -Varför ska du till Texas?
Följ med oss till Montana. Jag ska köpa en ranch och föda upp hästar.
Billy, det vet jag inte. Hon har inte gjort nåt annat som vi har bett om.
-Det kommer inte att förändras. -Hon lagar mat och rider som en karl.
Hon träffar allt hon siktar på. Jag vill inte att du åker dit.
Billy...
Jag har levt fyra liv nu och...
Ett i Kansas.
Ett i ett krig som kommer att hemsöka mig livet ut.
Ett under mina kringflackande år och...tja, jag...
Jag har chansen att börja om nu.
Så jag antar att det som jag försöker säga är...
Det vore inte alls samma sak utan dig.
Jag...
Kan du titta på mig lite? Bara...
Jag skulle köpa det nya Winchestergeväret till dig.
Och jag skulle putsa det blankt och fint och...
Och jag skulle rista in ditt namn på det.
Om du gifter dig med mig.
Och ett piano?
-Och en vedspis med ugn? -Ja.
Och många barn?
Tio.
Ja.
Ja. Ja.
Hon sa ja, Billy! Vi ska till Montana!
-Jag bestämmer fortfarande. -Ja, det gör du.
Jag behöver bara stanna till en gång på vägen.
Herregud!
Ser man på. Är det inte den ökände Kansas Red?
-Jag dog nästan på grund av dig. -Hur då?
Efter att du hade dödat Ben Casey och hans män-
-dök hans bror Slim upp i jakt på dig.
Var är han nu då?
I himlen eller helvetet. Jag har ingen aning.
-Skickade du dit honom? -Jag hade inget annat val.
Jag hoppas att det inte var ett för stort besvär, doktorn.
Tack.
-Vad kan jag göra för dig då? -Jag behöver ett par stygn till.
Herregud! Hur många gånger har du blivit skjuten nu, pojk?
-Jag har tappat räkningen, jag... -Jaha.
Du måste ha gjort nåt bra i ditt liv. Annars hade du inte fått alla chanser.
Det får jag väl veta när jag kommer dit.
-Vad säger du, doktorn? -Kom då, så syr jag ihop dig.
Du vill inte dö av en infektion. Det är en otäck död.
-Kanske ett par revben där också. -Åh, för guds skull!