Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det hele føltes dybt uetisk.
Jeg ville gøre en forskel.
Jeg græd bogstavelig talt hver dag.
Pludselig en dag tænkte jeg: "Jeg kan ikke det her."
Jeg vil dele min historie
og fortælle folk, hvad jeg har lært om sygdomme.
Vi har gang på gang i de seneste mange år
set virusser, der har givet anledning til bekymring.
Lykkeligvis har vi igen og igen oplevet, at regeringerne
og WHO's indgreb har formået at bekæmpe udbruddene.
Forskere verden over er opmærksomme på
og frygter, at der kommer en dag, hvor en virus ikke kan inddæmmes.
To typer af love styrer menneskelig adfærd.
Den ene type er de love, vi laver.
Disse love siger, at det er i orden at gøre dette eller hint.
Muligvis er det ikke ulovligt, men naturen har sine egne love,
og når vi overtræder dem,
reagerer naturen med sine egne konsekvenser.
Konsekvenser, som vi mennesker ikke kan leve med.
Vi skaber scenarier, hvor virusser kan mutere på den måde.
Det føles virkelig, som om alarmklokkerne ringer,
men ikke højt nok.
MEDICINS ENDELIGT
DEL 1 VI VASKER HÆNDER
Jeg hedder Alice Brough. Jeg har arbejdet som dyrlæge
i den britiske svineindustri i fire år.
Jeg stoppede for et år siden.
Da jeg opdagede, at jobbet gik ud på at hjælpe dyr, var det min karriere.
Jeg har aldrig drømt om andet.
Siden jeg kunne tale, har jeg villet være dyrlæge.
Da jeg blev 15, begyndte jeg at arbejde på gårde i ferierne.
Det tager fem år at blive dyrlæge, så jeg har brugt meget tid på dyr.
Jeg var tæt på at blive Årets unge svinedyrlæge.
Det var en hjertesag. Jeg prøvede virkelig
at opnå det, der egentlig var mit mål, at forbedre dyrenes liv.
Jeg...
Det var et hårdt arbejde, og jeg gav det alt.
Hvorfor forlod du jobbet?
Det er et svært spørgsmål.
Jeg tror, at jo længere tid, der gik,
jo mere frygtede jeg, at jeg faciliterede
noget potentielt meget farligt for menneskers sundhed.
Jeg følte, jeg måtte forlade det for ikke at bidrage
til store trusler for menneskeheden
i form af pandemier og antimikrobiel resistens.
Der findes mange forskellige sygdomme,
der har ført til pandemier i tidens løb.
Der er typisk en eller anden form for forbindelse
mellem menneskers og dyrs sundhed, når vi taler pandemier.
Cirka halvdelen af de smitsomme sygdommene, vi kan få,
kan komme fra et dyr eller være zoonotiske.
Og hvad de nyeste smitsomme sygdomme angår,
anslår forskerne, at tre ud af fire kommer fra dyr.
Sandheden er, at når man ser på, hvor COVID-19 udsprang,
tror vi, den kom fra vådmarkeder i Kina.
Vi i Vesten kigger på dem og siger: "Okay, de burde nok lukkes."
Det er på sin vis sandt, men vi bør også se på os selv -
og hvordan vi behandler dyr her.
Det er ikke kun derovre.
Hvis vi spærrer vores husdyr inde under uhygiejniske forhold
og må give dem antibiotika hele tiden, kan vi ikke pege fingre.
Da jeg begyndte at dykke ned i det, var som at falde ned i et kaninhul.
Kødproduktion er en kæmpeforretning.
Den skaber alle mulige enorme problemer, men ingen vil indse det.
Jeg arbejdede med nye trusler under FDA.
På mit kontor forberedte vi os på ting som pandemier.
Såsom COVID-19, som vi ser nu.
Jeg samarbejdede med CDC, Sundhedsstyrelsen,
militæret og Homeland Security.
I hele den periode
talte vi ikke en eneste gang om, hvordan disse nye sygdomme
overhovedet var opstået.
Det er nu! Det er nu,
at vi er nødt til at se på, hvordan disse virusser opstår.
Vi er cirka otte milliarder mennesker
på planeten lige nu, men for hver af os
opdrættes og dræbes ti dyr til fødevarebrug.
Hvis vi synes, vi er for mange, så tænk på, hvor mange dyr der er.
Vi taler om 80 milliarder landdyr, der opdrættes til fødevarebrug.
MARTS 2020
Med coronavirus får vi at vide,
at vi skal holde afstand, og med rette.
Men vi gør det stik modsatte med dyrene.
Vi presser dem tæt sammen,
og det strider mod alt, vi ved om at begrænse
og forhindre, at der opstår smitsomme sygdomme.
Deres immunsystem er nedsat på grund af stress,
og de står tæt,
så et dyr kan nemt blive smittet og give det videre til det næste,
og så kan virus sprede sig som en steppebrand.
Vi ved nu, at den dødelige fugleinfluenza
overføres fra kyllinger til mennesker.
I 1997, med fremkomsten af H5N1,
så vi en højpatogen influenzavirus, der opstod på kyllingefarme i Kina.
Virussen havde en dødelighed på omkring 60 procent.
Tænk engang, den her virus dræbte 60 ud af 100 mennesker.
Forestil dig lige, hvor dødelig den var.
En meget skræmmende virus.
H5N1 opstod blandt husdyr, og den er stadig derude
og den muterer.
Vi er ikke færdige med H5N1. Det er en tidsindstillet bombe
på de her industribrug med nye influenzastammer.
Det er ikke tilfældigt, at når vi tænker på pandemier,
tænker vi på svine- og fugleinfluenza. Svin og kyllinger
er de mest intensivt producerede i verden.
Intensivt landbrug er en rugekasse for patogene organismer.
Problemet er vores umættelige behov for billig mad og animalsk protein.
Hvis ikke for dem, ville vi ikke se alle disse zoonoser.
Hver dag kørte jeg fra gård til gård
og så de samme problemer overalt.
Både sygdomme og dyrevelfærdsproblemer.
Det er ikke enkeltstående tilfælde.
Sådan bliver vores kød og æg produceret.
Vi behandler ikke dyrene naturligt.
Vi lemlæster rutinemæssigt ungdyrene.
Vi skærer tænder, haler, testikler, næb og horn af
og bakterierne kommer ind i blodbanen. Det er også smertefuldt.
Kalvene fjernes fra moren næsten omgående.
Kyllinger ser slet ikke deres mor,
og smågrisene vænnes fra efter tre-fire uger.
Når man fjerner dem, bliver de bange.
De har ikke deres mor og får et helt andet foder.
Efter de er vænnet fra, ser man både salmonella,
E. coli, diarré og meningitis.
Når jeg tilkaldes, tager jeg prøver
med en vatpind fra mandler og næsebor
eller lidt blod fra halspulsåren.
På den måde står jeg jo bøjet over
næse og mund på et svin, som kan være død af svineinfluenza,
som jeg kan få. For ikke at tale om endnu ukendte sygdomme.
Ammoniakken fra alle disse dyrs afføring
og støvet i luften...
Alt det, svinene udånder, indånder jeg.
Ens øjne bliver røde og svider, og man er ved at blive kvalt.
Svinene lever i det døgnet rundt,
og derfor ser vi så mange luftvejssygdomme.
På slagteriet er svinenes lunger fyldt med betændelse
og forskellige bakteriesygdomme.
Koncentrationen af luftvejspatogener i de lukkede stalde er enorm.
Det var rædselsfuldt.
Det meste af tiden var det bedste
for dyrene, som led og var syge eller havde skader, at skyde dem,
så det gjorde jeg dagligt.
Jeg aflivede dem med en boltpistol og en skruetrækker.
Det var ikke derfor, jeg blev dyrlæge.
Man er nødt til at se dem i øjnene, når man skyder dem.
Jeg gik altid hjem med frygtelige billeder af deres øjne på nethinden.
Jeg havde mareridt hele tiden...
om at dræbe dyr.
Jeg var tit på slagterier,
og så hele tiden dyr, der blev dræbt, i mine drømme.
Jeg håndterede det ved at sige til mig selv:
"Hvis jeg ikke gør det,
gøre en anden, som sikkert bare er ligeglad."
Det her er en undersøgelse af forringet lungefunktion
på industrilandbrug.
Mange, mange undersøgelser påviser disse sygdomme.
I samtlige led af produktionen
er brugen af dyr til mad skyld i sygdom hos mennesker.
Først på gårdene.
Hos dem, der arbejder og bor der, ser vi flere luftvejslidelser,
mave-tarmlidelser på grund af vandet,
og flere hud- og sårinfektioner.
Og så er der slagterierne.
Når de slagter dyrene, åbner de ofte maven,
og de har så travlt, at de snitter i tarmene.
Altså har vi tarmindhold
og afføring, der rammer både slagteriarbejderen og kødet.
Og så skal dyret skæres ud.
Kødet bliver forurenet med bakterier,
som mange undersøgelser har påvist. Så er vi fremme ved forbrugeren.
University of Minnesota besøgte ti store supermarkedskæder
og tog prøver af svine- og oksekødet,
de solgte der.
De kunne konstatere,
at der var E. coli-bakterier i 60 til 70 procent
af okse- og svinekødet
og i 92 procent af kyllingekødet.
Og det er kun nogle af de infektionsrisici, der produceres.
Endnu en trist dag med rekordhøje COVID-tal
sender Croydon University Hospital i alarmberedskab.
Ambulancerne må køre patienterne til andre hospitaler.
COVID-19 har tvunget verden i knæ.
Mere end en million er døde.
Det er et stort antal mennesker, der har mistet livet,
mange arbejdsløse og mange, der er nødt til at distancere socialt.
Men selv om COVID-19 har smittet mange mennesker,
kan fremtidens pandemier have langt højere dødelighed.
Center for Sygdomsforebyggelse tror, at det næste
bliver en fugleinfluenza med en dødelighed på 40 procent.
Det er skræmmende, men en meget reel mulighed.
Jo mere vi skaber scenarier, hvor virusser kan mutere,
jo større er risikoen for noget meget værre end COVID-19.
Det viser fortidens pandemier.
DEN SPANSKE SYGE, HONG KONG-INFLUENZA, AIDS...
Den sidste pandemi var svineinfluenzaen i 2009.
Den kom sandsynligvis fra et industrilandbrug.
Man skønner, at omkring 500.000 mennesker
døde under den pandemi.
Det var en meget alvorlig sygdom, der udsprang
fra en kæmpe svinefabrik.
Det giver god mening, at den svinefarm
var ground zero for pandemien i 2009.
Svin og mennesker deler meget genetisk materiale,
så svin er den perfekte vært, og når det sker,
muterer influenzaen og kan blive ekstremt kontaminøs
og skabe død og ødelæggelse.
Hvad angår pandemien i 1918, ved vi, hvorfor det skete.
En meget virulent sygdom, tropperne bar med sig rundt i verden.
Masser af mennesker på kun lidt plads.
Bare fordi influenzaen i 1918 ikke involverede industrifarme,
betyder det ikke, at der ikke var andre dyr involveret.
Man har for nylig sekventeret genomet
ved at tage prøver fra lungevæv fra folk, der døde af spansk syge.
Man fandt genetisk materiale fra fugle- og svinevirus.
Der er en tydeligvis en vis forbindelse
mellem influenzaen i 1918 og dyrelandbrug.
Vi ved, at de senere epidemier i 1957 og 1968
og svineinfluenzaen skyldtes dyrebrug.
Vi befinder os i en pandemi. Kan man tænke sig en større advarselslampe?
Hvad mere skal der til, før vi begynder at handle?
Det eneste, der kan forhindre zoonotiske sygdomme,
er, at vi dropper dyrelandbrug.
Vi ved ikke med sikkerhed, hvor COVID opstod.
Folk fokuserer på handel med vilde dyr,
herunder især på vådmarkederne.
Men siden vi ikke har den slags i Vesten,
kan vi så ikke bare vaske vores hænder?
Jeg tog ud for at filme på et vådmarked.
På dette vådmarked så jeg flere boder med levende frøer.
Oksefrøer, der holdes i bure og slagtes på stedet.
Skildpadder i spande med vand,
der går rundt i deres egen afføring.
De får ikke mad
og opbevares under stressende og trange forhold.
Man tager ingen hygiejniske forholdsregler overhovedet.
Det er virkelig et miljø, hvor alle mulige patogener kan udvikle sig
og overføres fra spand til spand.
Vi kan ikke tale om social distancering
og lave strenge foranstaltninger
og forhindre folk i at besøge deres kære,
samtidig med at disse vådmarkeder fortsætter som hidtil.
Det er ikke i orden.
Coronavirus?
Kung flu?
Kung flu.
Asiater i hele verden diskrimineres på grund af coronavirus.
De frygter, at antallet af folk, der bliver råbt ad
og angrebet vil stige i de kommende uger.
Bare I år, fra slutningen januar,
før COVID-19 ramte UK,
sad jeg i toget til arbejde, da en satte sig,
men rejste sig igen og dækkede ansigtet med frakkekraven.
Han gjorde det ikke mod andre. Det var tydeligt, hvad der foregik.
Den nye stamme af coronavirus...
Medierne viste kun østasiater.
Vi oplevede et fald på 60 procent i salget
og færre kunder i butikken.
Folk gik forbi og pegede og grinede.
De sagde ting som: "Støt dem ikke. Kinesere er hunde.
De spiser hunde og flagermus. De er beskidte."
Jeg har aldrig oplevet racisme så eksplicit og ofte som da.
Der blev peget fingre ad folk, der ikke var fra Vesten.
Det er uundgåeligt, når der sker noget dårligt,
at man giver andre skylden
og på den måde ender med at fremmedgøre
dele af sit eget samfund.
Jeg synes, at når vi peger fingre ad andre,
misser vi pointen, som er, at vores egne forbrugsmønstre,
mad, mode, underholdning...
fører os ned ad en vej, vi ikke kan komme tilbage fra.
Det er interessant at se på forholdene på vådmarkederne i Kina.
Dyrene står i lag og er smurt ind i deres egen afføring og urin.
De er stressede og i nærkontakt med mennesker og andre dyr.
Vi mistænker, at det var her, COVID-19 opstod.
Men når vi så vender blikket mod industrilandbrug i Vesten,
Storbritannien, Amerika, Europa...
ser vi også her meget stressede dyr
der ikke får opfyldt deres naturlige behov.
Det er, når mennesker behandler dyr dårligt,
at sygdommene muterer med høj hastighed og krydser artsbarrieren.
Så sammenligningen mellem vådmarkeder og industrielt landbrug
er helt på sin plads, og vi i Vesten
er nødt til at gribe i egen barm først.
Selv når vi ser på handlen med vilde dyr isoleret,
kan vi ikke bare vaske hænder.
Det er let at sige, at problemet startede derovre.
Sværere er det at erkende,
at vi i Vesten også fremmer smitsomme sygdomme.
Alle lande handler med vilde dyr,
hvilket fører til bl.a. vådmarkeder og dyr, der sendes verden rundt.
De indfanges til cirkusser og dyrehaver,
som forsøgsdyr, til medicin og for deres pels, skind og kød.
USA er en af de største im- og eksportører af vilde dyr.
Europa også. Vi er selv en stor skurk.
Vi kommer i kontakt med flere dyr og sender dem verden rundt.
Vi behandler dem grufuldt, de lider, og deres immunsystem er i bund,
så de bliver nemt smittet.
Handlen med vilde dyr presser arter sammen,
som ellers ikke lever side om side.
Er vi hykleriske?
Det synes jeg, vi er, for vi ignorerer
dele af handelen med vilde dyr, fordi det er bekvemt for os.
Samtidig kritiserer vi de dele af handelen med vilde dyr,
som vi anser for at være uacceptable.
Handlen med vilde dyr er meget udbredt. Alle gør det.
Det er ikke kun det, vi hører om, handlen med elfenben og næsehorn
og tigere og pangoliner,
det er også ting, vi slet ikke tænker over.
Og vi i Vesten, USA, Canada, Europa, Storbritannien,
forbruger mange produkter, der handles internationalt.
MAKE-UP EKSOTISKE DYR
Skove skaber profit. Visse træsorter er meget værdifulde,
og når vi fælder skovene,
bryder vi ind i naturen på ødelæggende vis
og tager en enorm chance.
Ud af skovene kommer træstammerne,
de vilde dyr og sygdommene.
Det er som et hjerte, der banker.
Vi pumper blod ind i skovene og suger blod ud igen,
og nu har vi balladen.
HIV og ebola overførtes fra primater og chimpanser,
men på grund af handlen med vildt dyrekød... og skovfældningen,
der ødelagde store dele af dyrenes levesteder,
kom mennesker og dyr i nærkontakt.
Vi tror, at en kombination af skovfældning og handlen med kød
gav den første HIV-infektion hos mennesker og sikkert også ebola.
Når vi ødelægger dyrenes habitater,
vil mennesker stadigt oftere komme i kontakt med arter,
der bærer på smitsomme sygdomme, som vores immunsystem ikke kender.
Handelen med vilde dyr ødelægger levestederne,
presser mange af dyrearterne og er ødelæggende for os,
fordi vi får flere smitsomme sygdomme.
Det skal stoppes.
Jeg tror, at et centralt problem er, at vi er en forbrugende art.
I enorm skala. Bare det, at vi er så mange mennesker,
der skal spise og sove og købe ting til vores huse,
hvis vi har et... Alle disse ting driver verdens forbrugsmotor.
Vi har endnu ikke indset, at vi skaber vores egen undergang.
Vi er ikke planetens vogtere, vi udnytter den kun.
Historien har lært os, og gør det også nu, at hver gang
vi behandler dyr dårligt og unaturligt,
giver det problemer for både dem og os.
MENS VI OPTOG, UDTRYKTE ALICE PÅ TV
SIN BEKYMRING OVER LANDBRUGETS DYREETIK
Hvad er det for et brev, du har fået?
Jeg efterforskes i øjeblikket af den veterinære tilsynsmyndighed,
som har magt til at inddrage min autorisation.
Hvorfor efterforsker de dig?
Jeg blev interviewet om mine oplevelser i svineindustrien.
Du har bare fortalt om dine oplevelser?
Ja, i det store hele. Ifølge dem er problemet,
at mine kommentarer kan underminere integriteten
af dyrlægehvervet og skade dets omdømme.
Hvordan føles det at få det brev?
Jeg er vel ret chokeret og bange, for jeg har ikke...
Jeg føler ikke, jeg har gjort noget forkert. Jeg var en god dyrlæge.
Det føles en smule uretfærdigt.
Jeg har undersøgt
tidligere retssager mod dyrlæger og assistenter
og disciplinærsager, og... Her taler vi altså om pædofile,
sexforbrydere, spritbilister, der har dræbt folk,
tyveri af medicin og den slags.
Så at blive sat i bås med kriminelle, når jeg tydeligvis bare
har delt mine oplevelser med offentligheden,
er ret sårende, må jeg sige.
VI INTERVIEWEDE EN ANDEN WHISTLEBLOWER, SOM FORTALTE
SIN ARBEJDSGIVER OM UHYGIEJNISKE FORHOLD
De vil ikke tale med mig.
Det er derfor, jeg taler med dig nu.
Det er vanvittigt, og jeg tror, at hvis folk vidste,
hvad der venter dem i den her branche,
hvis de klager eller er utilfredse,
hvad de så skal igennem, vil de holde sig langt væk.
KORT TID EFTER OPTAGELSENERNE
MISTEDE RUDY SIN KONTRAKT PÅ OPDRÆT AF KYLLINGER
VI HAR TALT MED RUDYS ADVOKAT
Var denne dokumentarfilm en udslagsgivende faktor?
Ja. Kyllingeslagteriet lægger det, at Rudy
lod et filmhold filme hos sig til grund for at opsige kontrakten.
Han blev ikke opsagt, fordi han havde gjort noget forkert
eller ikke overholdt sin kontrakt.
Det var alene, fordi han kritiserede dem.
Industrien håber, at Rudys eksempel sender et signal til andre:
"Hold kæft, eller vi ophæver din kontrakt."
Branchen arbejder benhårdt på at forhindre, at vi afslører den.
Når du får besked på ikke at udtale dig,
stopper du så med det og trækker dig fra filmen her?
De kan ikke lukke munden på mig.
Jeg holder bare det løfte, jeg afgav, da jeg blev dyrlæge.
Mobning og trusler skal ikke forhindre mig i at gøre det rigtige.
Især ikke når det problem, vi ikke har talt om endnu,
er uendeligt mere presserende end min karriere
og potentielt mere ødelæggende end en pandemi.
DEL II RESISTENSTRUSLEN
Sidder du godt? Super. Okay.
Begynd med at fortælle mig, hvem du er,
hvad du har arbejdet med, og hvad du laver nu?
Professor Dame Sally Davies, rektor for Trinity College
og regeringens envoyé vedrørende antimikrobiel resistens.
Indtil sidste år ved denne tid
var jeg medicinaldirektør for England
og rådgiver for den britiske regering.
Givet din erfaring,
hvad bekymrer dig så mest ved sundheden globalt.
Alle taler om klimaforandringer.
Den yngre generation har taget det til sig,
og det er skønt, for det er vigtigt.
Men AMR slår os ihjel, før klimaforandringerne gør.
Det er alle nødt til at forstå.
Antibiotika-resistens er en pandemi, men en langsom en af slagsen.
I modsætning til COVID, som skete meget hurtigt.
Det, vi ser, er, at mikrober med deres bakterier,
virusser, parasitter og svampe, udvikler
resistens over for den medicin, vi bruger mod dem.
Hvis dette fortsætter, vil følgerne desværre være katastrofale.
Det er en "postantibiotisk apokalypse".
Vi er indlagt i meget længere tid, og dødeligheden er meget højere.
Vi kommer til at leve uden penicillin igen.
Antibiotika-resistens holder mig vågen om natten.
Det er sådan, at hvis vi ikke har effektive antibiotika i fremtiden,
kommer din bror, dit barn,
eller din kone på hospitalet i deres bedste alder,
og vi kan intet stille op. Sådan bliver det.
Antibiotikaresistente infektioner og bakterier
udvikler sig, når vi bruger antibiotika.
Det største problem er overforbruget af antibiotika.
Den anden vigtige faktor er dårlig hygiejne og vand.
Urenset spildevand i fattige lande er et stort problem.
De to ting tilsammen, dårlig hygiejne og medicinoverforbrug,
accelererer den nuværende krise.
Antibiotika har sejret sig ihjel. Vi har brugt dem siden 1928,
da Fleming opdagede dem, og de blev masseproduceret.
Vi har taget det for givet, at vi altid vil have antibiotika
til at behandle infektioner med, men de tider er forbi.
Der er et stort problem med overforbruget af antibiotika.
Selv hvis alle læger holdt op med at ordinere penicillin,
bruger kødindustrien så mange antistoffer, at det er lige meget.
I de sidste fem-ti år er lægerne begyndt at udskrive mindre.
Det er vigtigt, fordi vi må begrænse
den stigende antibiotikaresistens hos vores patienter.
Endnu mere frustrerende for mig og andre læger er dog,
at ingen kontrollerer, overvåger
eller begrænser brugen af antibiotika i landbruget.
Det her er...
en kasse med dokumenter og egne notater og så videre,
som jeg har beholdt fra mine år i svineindustrien.
Det er en underlig fornemmelse at gå herud
og se de enorme mængder antibiotika, jeg brugte.
Jeg har regelmæssigt ordineret hundredvis af tons
af foder tilsat antibiotika.
Hovedparten af de svin, der opdrættes og slagtes,
vil få brug for antibiotika
på grund af måden, vi holder og behandler dem på.
Man kan ikke klippe tænderne og halen af et dyr
og sætte dem ind i et kontamineret, koldt miljø
og tro, at de ikke får brug for medicin.
Antibiotika går hånd i hånd med industrielt landbrug.
Dyrene ville ikke overleve længe nok til at producere alt det kød,
som industrien vil have, uden antibiotika.
Undersøgelser har påvist resistente bakterier
i dyrene på farmene, i de ansatte,
i kødet, som vi køber, og i jorden og luften.
I vandløb ved farmene finder vi resistente bakterier.
Der er ingen tvivl om, at foderet, som dyrene spiser,
bidrager kraftigt til den voldsomt øgede resistens.
RÅDGIVER
Man opdagede, at hvis man tilsatte penicillin
til foderet, voksede dyrene hurtigere.
I 2006 forbød EU brugen af antibiotika som vækstfremmer.
Men det løste ikke problemet,
for dyrlægen kunne stadig udskrive det.
I alt væsentligt
fortsatte penicillinmisbruget, og der er ingen tvivl om,
at hvis vi fortsætter ad den vej, får vi en antibiotika-apokalypse.
Ved du, om fuglene får antibiotika?
Jeg ved kun, hvad der står på etiketten. Fiber, protein og fedt.
Men det siger ikke noget.
Men tag en fugl, der er otte dage gammel,
og en, der er 29 dage, og læg mærke til forskellen.
Det kommer ikke af ingenting, men jeg har ikke undersøgt, hvad det er.
-Er deres vækst ikke naturlig? -Nej, det er den ikke.
Mere end 70 procent af al antibiotika på verdensplan
bruges til landbrugsdyr, fordi hele systemet er sygdomsbefængt.
En ny pandemi er allerede i gang.
En pandemi, hvor mennesker dør hvert år på grund af resistens
på grund af den måde, vi har holdt dyr på i årtier.
Under en pandemi dør mange mennesker ikke af selve virussen,
men af de sekundære bakterieinfektioner.
Hvis antallet af smitsomme sygdomme fortsat stiger
på grund af handlen med vilde dyr og ødelæggelserne,
som intensivt landbrug forårsager, får vi brug for antibiotika.
FØDEVARE- OG LÆGEMIDDELSTYRELSEN I USA LAVET RETNINGSLINJER
FOR BRUGEN AF ANTIBIOTIKA
Sikrer retningslinjerne, at antibiotika bruges på sikker vis?
Det hedder "vejledninger", fordi det er frivilligt.
Der er ikke tale om en lov.
Det er et forslag til firmaerne, der sælger antibiotika.
"Venner, I må helst ikke sælge det der."
I Storbritannien, er landbrugsindustrien god til
at sige: "Vi er ikke de eneste",
og "kødproduktion er ikke det eneste problem."
De frikender sig selv fuldstændig.
De vil nok sige...
"Vi gør en indsats for at reducere brugen."
Men det går ikke hurtigt nok.
Ja, de sidste fem år har vi udstukket nye mål,
og brugen er faldet, men kurven ser sådan her ud.
I starten faldt den meget, fordi vi indså, at det var helt galt fat,
men nu er vi ved et punkt, hvor brugen af antibiotika
er nødvendig for at holde dyrene i live
i et system, der ikke er godt for dyrene.
Vi må nærmest rive halvdelen af gårdene ned og starte forfra,
ellers vil vi ikke nå et stort fald i brugen.
Der virkelig skræmmende er,
at den postantibiotiske æra, der kommer,
fejes ind under gulvtæppet.
Ja, der er gjort lidt, men spoler vi fem år tilbage,
gav vi 50% af verdens antibiotika til husdyr. Nu er det 70%.
Tingene går den forkerte vej.
Hvis vi fortsætter som nu, forventer vi,
at ti millioner mennesker om året i 2050
vil dø, fordi vi har misbrugt antibiotika.
Det lyder hysterisk at sige "medicinens endeligt",
men hvis vi ikke løser det underliggende problem,
dette mønster, vi er fanget i
med ny lægemidler efterfulgt af resistente bakterier,
nyt lægemiddel, resistens, nyt lægemiddel, resistens...
Hvis vi ikke gør noget ved det, løber vi tør.
Til sidst kan vi ikke længere dræbe patogenerne.
Det har vi ikke lyst til at opleve.
At vi vil se medicinens endeligt er ikke overdrevet.
Det er en reel mulighed, og mange forventer det.
Vi gør tydeligvis mange ting forkert
og leger med folkesundheden, men... vores regeringer understøtter det.
VI HAR FORGÆVES HENVENDT OS TIL MILJØ-,
FØDEVARE- OG LANDBRUGSMINISTERIET FOR ET INTERVIEW
Vi spurgte Miljø-, fødevare- og landbrugsministeriet
om vi måtte stille dem et par spørgsmål, men de sagde nej.
Hvordan tror du som politiker, at det kan være?
Sikkert fordi man ikke vil hænges op på noget.
Min bekymring er, at de griber til den gamle tankegang med
at undgå at blive trængt op i en krog.
Hvad er det, de ikke vil tale om?
Tror du, de synes, der er et problem?
MILJØMINISTERIET
Landbruget har stor indflydelse og direkte adgang til politikerne
og kan påvirke den politiske dagsorden.
De er gået fra at benægte, at der overhovedet er et problem,
og kalde os miljøtosser, til at erkende, at der er problem.
De taler os efter munden, og siger, at de vil gøre noget ved det.
Vi er kommet så langt,
at vi kan sige: "Hvordan får vi dem til at handle,
nu hvor de har erkendt problemet?"
BROOKLYN BOROUGH HALL, NEW YORK CITY
Hvorfor gør USA ikke mere for at løse dette problem?
Når der er valg, tror folk, de vælger et kongresmedlem,
en senator eller en guvernør.
De kan ikke se den usynlige hånd,
der påvirker lovgivningen.
Politikerne bliver betalt af de store virksomheder
for at påvirke lovgivningen.
Deres vælgeres sundhed er ikke vigtig.
Lobbyister og særinteresser kontrollerer beslutningerne,
og hvad vi putter i munden.
Når vores myndigheder ligger i ske med landbrugsindustrien,
er det en forbrydelse, for snarere end at beskytte folket
beskytter vores myndigheder landbrugsindustrien.
"VI FØRES BAG LYSET"
Mantraet er, at vi skal have billig mad,
og industrilandbrug producerer billigt kød til masserne.
Men man skjuler det billige køds sande pris.
I mange år har industrien haft politikerne i deres hule hånd.
Den har brugt millioner af pund på lobbyarbejde for at få deres vilje.
Så nu er intensivt landbrug en del af vores fødevaresystem.
Guvernøren i South Dakota vil have genåbnet
svinefabrikken, der oplevede et af USA's største udbrud.
Mere end 800 arbejdere, mange af dem indvandrere,
står nu i et dilemma, som de deler med mange i essentielle erhverv.
Det er frustrerende, at den industri,
der er skyld i problemerne, betragtes som essentiel
tillige med de ansatte.
Det vil sige, at de behandles som en slags... engangsarbejdere.
Vi ved, at hvis man bor tæt på eller arbejder disse steder,
smittes man oftere,
ikke kun med COVID-19, men også andre ting.
NORTH CAROLINA, USA.
Vi ser en bred vifte af sygdomme
hos patienter, der bor ved og arbejder på kæmpefarmene.
LUFTVEJSSYGDOMME. MEDICINRESISTENS
Tæt på intensive landbrug ser vi tit en forringet luftkvalitet.
Det skyldes flere faktorer, bl.a. luftbårne endotoksiner.
En anden er kemikalier.
Pesticider, men også kemikalier som ammoniak fra dyreekskrementer.
Endelig finder vi flere gram-negative, fækale bakterier,
som gør mennesker syge.
En kollega havde en patient,
som ikke kunne behandles for en urinvejsinfektion.
Det er en meget sjælden resistens.
Hun burde ikke have befundet sig i risikogruppen,
men når man googlede hendes adresse, boede hun to km fra en industrifarm.
RICK DOVE FINDER FORURENINGSKILDER
FRA INDUSTRIFARME I DET ØSTLIGE NORTH CAROLINA
Jeg er ikke læge eller videnskabsmand,
men når jeg flyver hen over farmene
kan jeg lugte griselortet helt op i 500 meters højde.
Min sunde fornuft siger mig, at det udgør en sundhedsrisiko.
Det er et ret stort svineanlæg.
Svin i det østlige North Carolina
producerer flere ekskrementer hver dag
end indbyggerne i North Carolina,
Californien, New York, Texas,
New Hampshire og North Dakota.
De fylder det i store damme kaldet laguner, og når de er fyldt,
spreder de det på jorden og kalder det gødning.
Det siver ud i floderne, fiskene dør, og folk bliver syge.
Alle ved, hvorfor disse gårde, nej, fabrikker, ligger her.
Der er store penge i det.
Og det sker på bekostning af de mennesker, der bor her.
Dem, der arbejder på farmene og bor tæt på dem,
er oftest farvede med lav indkomst.
Det er, fordi man gerne placerer industrifarmene de steder,
hvor de fattigste bor.
Vi har hverken ren luft eller rent vand, og de er ligeglade.
De her beskidte industrier bruger os som losseplads.
De ligger herude, hvor vi kun er sorte, latinoer og indianere.
Men ejerne er ikke sorte, latinoer eller indianere.
Placer dem hos jer selv.
Vi føler, de med vilje lægger deres farme her hos os.
Vi kalder det miljøracisme.
De bygger dem her, fordi de ikke vil have dem hos sig selv.
De bygger dem bare herovre hos os,
for de tror, vi ikke kan kæmpe imod.
POLITISK DIREKTØR, MILJØRETFÆRDIGHED
I alle husene her på vejen har mindst én haft kræft.
For nylig gik jeg udenfor med hundene,
men det lugtede så grimt, at jeg opgav.
Vi farvede bliver ikke kun overset her, men alle steder.
Vi får sjældent valgt nogen ind i de politiske organer.
Og hvis de får nogen valgt ind,
er det ikke nok til at skabe forandring.
PROJEKTLEDER, NETVÆRK FOR MILJØRETFÆRDIGHED
Der føres en krig mod de sorte og brune, der bor herude,
og vi fortjener ikke dette konstante overgreb.
Vi oplever alle de samme helbredsproblemer. Luftvejslidelser.
Vores børn har for højt blodtryk.
Mine børn er grunden til, at jeg kæmper imod,
for de skal kunne leve i en verden,
hvor de ikke skal tænke på miljø-uliged.
Folk dør uden grund, fordi nogen vil tjene penge.
KORT EFTER OPTAGELSERNE
FIK ELSIE HERRING KONSTATERET KRÆFT I BUGSPYTKIRTLEN
EFTER I ÅRTIER AT HAVE TALT OM SUNDHEDSFARERNE VED FABRIKSFARME,
ER ELSIE NU DØD.
Vi må være positive.
Ondskab, frygt, og den slags ting ødelægger dig.
Vi skal nok vinde.
Vi har mistet nogle fantastiske mennesker undervejs,
men Gud lader ikke alle se slutproduktet.
Intensivt landbrug har givet os en masse problemer.
Anti-mikrobiel resistens, smitsomme sygdomme,
miljøracisme... Når alt dette
kommer fra industrilandbrug, er løsningen så
at have fritgående dyr, ingen bure og små bedrifter?
I min erfaring er små landbrug ikke, som folk tror,
når de tænker på "det lille familiebrug."
Nogle af de værste sygdomme,
jeg har set, har været på små gårde,
fordi de ikke har råd til store diagnostiske prøvetagninger
og forebyggende pleje.
En af grundene til at afrikansk svinepest har hærget Kina,
er de mange småbønder.
Så med hensyn til sygdomsovervågning i den enkelte besætning
er det næsten umuligt at regulere så mange små dyrebrug.
Det er også upraktisk.
Hvis alle skal spise fritgående høns,
skal vi have 12 planeter.
Rydning af jord til græsning og foderdyrkning
er den største grund til skovrydning på verdensplan.
Hvis efterspørgslen på animalske produkter
skal dækkes af utallige småbrug, er der brug for endnu mere jord.
DEL III MERE OG MERE LANDBRUG
Uanset om vi har industrilandbrug eller småbrug,
er det ikke bæredygtigt. Fakta er,
at vi er 7,8 milliarder mennesker på Jorden,
og vi dræber cirka 80 milliarder husdyr om året.
Jorden skal ikke kun brødføde os, men også alle de dyr, vi spiser.
Vores husdyr æder 7,3 milliarder tons årligt.
Så vi fælder skovene for at kunne fodre de dyr, vi spiser.
Husdyr er den vigtigste årsag til, hvorfor situationen er uholdbar.
Når vi vil vende tilbage til små landbrug,
siger vi i bund og grund:
"Problemet er ikke kødproduktion, men at de fattige spiser kød."
Hvis de fattige stoppede med at spise kød,
ville der være nok til de rige.
Det er et klassisk, kolonialistisk argument.
Tænk, at nogen stadig fremfører det.
HVIS VI SPISTE AFGRØDERNE SELV
I STEDET FOR AT FODRE MED DEM, SKULLE VI BRUGE 76% MINDRE JORD
Vi kan ikke brødføde hele verden med den mad, vi spiser i øjeblikket.
Hvis vi fortsætter, har vi ikke en planet til sidst.
Her til lands
bruger vi en million hektar sydamerikansk regnskov
til at fodre vores husdyr med. Nogle andres jord.
-Og det er bare her i UK? -Ja.
Vi fodrer dyrene med mad, som vi lige så godt kunne spise selv.
Jeg er bekymret, fordi vi bliver ved med at producere kød.
Hvor skal vi få landbrugsjorden fra?
Globalt er vi meget bekymrede over skovrydning i øjeblikket.
Alle taler om at bevare skovene
for at bekæmpe klimaændringerne, men i Amazonas
ryddes enorme områder til græsning og foderdyrkning.
Men når man ser på et landskab som dette, er det allerede sket.
De fleste af Storbritanniens skove
er for længst blevet til landbrugsjord
ligesom i resten af verden.
PROFESSOR I EPIDEMIER
Biodiversitet er en beskyttelsesmekanisme
mod zoonotiske sygdomme.
Jo større biodiversitet, jo mindre er risikoen for zoonoser.
For livets mangfoldighed, mosaikken af arter,
forhindrer enkeltpatogener i at sprede sig.
Så i takt med at vi reducerer biodiversiteten,
øges risikoen for zoonoser.
Mennesket taber uanset hvad, hvis vi fortsætter på den her måde.
Den første amerikaner skal nu vaccineres...
Vi står et sted i pandemien, hvor vi søger løsninger.
Vacciner, behandlinger,
og hvordan man får folk af og på respiratorer.
Men vi misser pointen.
90 procent af dem, der er døde af COVID-19,
har haft mindst én underliggende sygdom.
Livsstilssygdomme som sukkersyge og højt blodtryk.
Så i stedet for at slukke brande med medicin og behandling,
burde vi gribe om nældens rod.
Animalske produkter, ikke kun kød, men også mælkeprodukter,
fisk og æg kan give hjertesygdomme,
type 2-diabetes, slagtilfælde, Alzheimers og kræft.
COVID-19 skabte ikke krisen med kroniske sygdomme.
Alt for længe har vi forsøgt at feje det ind under gulvtæppet,
men COVID-19 tvang os til at kigge under tæppet.
Kroniske sygdomme har øget antallet af dødsfald
og hospitalsindlæggelser i forbindelse med COVID-19.
Vores livsstilssygdomme slår os ihjel,
i særdeleshed på grund af mættede fedtsyrer,
kød og andre animalske produkter.
Jeg føler, at hele min karriere handler om at rydde op
i de kriser, som intensivt landbrug
forvolder på folkesundheden.
Hvis der er titusinder potentielle COVID-19-lignende virusser derude,
som kan forårsage en epidemi eller en pandemi,
kan vi ikke udvikle vacciner og behandlinger
mod hver eneste virus.
Vi må lære af disse udbrud.
For eksempel risikoadfærd.
Jeg har det meget skidt med det. Jeg bliver oldefar i dag.
Mit barnebarn ligger på fødegangen,
og jeg tror ikke, at hendes dreng, Parker, får et særlig godt liv.
Der er ingen garanti for, at vi mennesker
kan bebo planeten for evigt, som vi bærer os ad lige nu.
Det tror jeg faktisk ikke.
Der er nok tilbage til mig i min levetid,
og til min datter og min søn,
men er der nok tilbage til mit barnebarn, Amy,
og Parker, der kommer til verden i dag? Det tror jeg ikke.
EFTER 1,5 ÅR FRAFALDT MAN SAGEN MOD ALICE,
MEN DYRLÆGER MÅ NU I HVERKEN TALE ELLER HANDLING
BRINGE STANDEN I MISKREDIT
Det er svært at forklare, hvor slemt det står til,
men jeg kan ud fra egen erfaring sige, at den måde, det foregår på,
ikke kun bringer os tættere på en klimakrise,
men skaber pandemier og globale sundhedskriser.
Vi er tæt på en menneskeskabt katastrofe.
Er du overrasket over alle de kommentarer?
Egentlig ikke. Man bliver jo aldrig populær
af at vende sig imod en milliardindustri
og 100% fordømme deres metoder.
Når jeg har gjort de her ting som dyrlæge i fire år,
og fortæller alle, hvordan det foregår...
Det er ikke noget, jeg finder på. Det er jo frustrerende.
Det ville have været nemt at beholde mit vellønnede job
og flyve rundt i verden
og spise og drikke på medicinalvirksomhedernes regning,
og bare fortsætte som hidtil, men det var ikke det rigtige.
Hvad lever du så af? Altså, du behøver ikke svare.
-Hvordan klarer du dig? -Det gør jeg ikke.
Jeg gør det, fordi jeg er nødt til det.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre økonomisk, men... ja.
Men hvad gør du? Har du en plan for, hvad du skal leve af?
Nej, jeg tror...
Nej.
DEL IV OPSTRØMS
Hvad ser du som løsningen?
Hold da op.
Uden at blive for politisk... men vi burde alle blive veganere.
Problem løst.
Hvis alle på planeten blev veganere, kunne vi forvandle
milliarder af hektarer til natur,
da vi ikke ville have brug for foder til alle de dyr, vi spiser.
Det er den mest ineffektive måde at dyrke fødevarer på.
Hvis vi bare spiste det, vi dyrkede,
ville der være rigelig med mad på planeten.
Ikke kun til de otte milliarder mennesker, vi snart bliver,
men til mange flere milliarder af mennesker.
Jorden ville være meget mere bæredygtig,
hvis vi ikke spiste kød og animalske produkter.
Det er kættersk tale, men det er et videnskabeligt faktum,
hvis mennesket skal overleve.
Vi har boet på gården i 33 år.
Jeg har drevet økologisk landbrug i over 45 år.
Vi dyrker en masse forskellige grøntsager og en del frugt
helt uden brug af animalsk input.
Ingen husdyrgødning, slagteaffald
eller andre produkter fra dyr.
Vi bruger kun jorden.
Udbyttet er godt og af høj kvalitet.
Hvad siger du til dem, der siger, at vi ikke kan brødføde alle
uden at bruge dyr?
Vi er beviset på, at de er galt på den.
Vores udbytte per hektar er langt større
fordi vi ikke er afhængige af en andens jord først.
Vores produktion er væsentligt større.
Vores CO2-fodaftryk sammenlignet med et dyrebrug er meget lille.
Spørgsmålet burde egentlig være,
om vi har råd til ikke at drive landbrug sådan her.
Det er en meget mere produktiv måde at dyrke fødevarer på.
Vi må generobre kontrollen over vores sundhed.
Det er heldigvis muligt.
Min kost er plantebaseret, fordi jeg mener, det er det sundeste.
De fleste undersøgelser viser,
at en plantebaseret kost med et lavt indhold af fedt og sukker
og mindre salt giver en sundere livsstil.
Din kost bliver næringsrig
snarere end kalorierig, og det gavner alle.
Det her er ikke den sidste pandemi.
Jeg tror, at hvis vi tager det alvorligt
og gør noget ved årsagen,
kan vi afværge mange sygdomme i fremtiden.
Vi siger til vores børn, de skal spise kød for at få protein.
Det er løgn.
Vi siger, de skal drikke mælk for at få kalk. Det er løgn.
At bygge en hel civilisation på løgne er ikke bæredygtigt,
for bæredygtighed handler om at leve i sandhed.
Sandheden er bæredygtig. Løgnen er ikke.
Et af mine forbilleder, biskop Desmond Tutu,
sagde: "Vi bruger al tiden på at trække folk op ad floden,
men ingen går opstrøms for at forhindre, at de falder i."
Lige nu laver vi sygepleje frem for sundhedspleje.
Hvis vi går opstrøms og lærer unge mennesker
om sunde fødevarer, og hvordan man spiser og dyrker dem...
Hvis vi frem for at vente på, at folk bliver syge, forebygger...
Hvis vi går opstrøms og får en mere sund livsstil...
Vi skal ikke leve for evigt, men have livskvalitet, mens vi gør det.
Vi skal ikke at vente på, at politikerne gør det rigtige,
for så kommer vi til at vente meget længe.
I mellemtiden kan vi tage et grundigt kig på, hvad vi spiser.
DYRERESERVAT
Det, der er godt for dyrene, er godt for os.
Når vi behandler dyrene med respekt, gavner det også os.
Der er ingen ulemper ved at vise empati
og behandle dyr bedre. Ingen ulemper.
Der er kun fordele. Ikke kun for dyrene, men også for os.
På trods af alt det, vi har talt om i dag,
ser jeg optimistisk på fremtiden.
Måske er jeg lidt overoptimistisk, eller måske er jeg bare et fjols,
men jeg er optimist, for jeg tror på,
at medfølelse er en del af os som mennesker, og at den vil vokse.
Så jeg tror på, at vi vil begynde at opføre os bedre.
Vi ved, at vores brug af dyr
bidrager til en klima- og øko-krise.
Og det er umenneskeligt.
Vi vil se medicinens endeligt
i vores levetid, hvis vi ikke gør noget.
Det var forfærdeligt.
Det er meget...
nogle forfærdelige ting, der foregår, og som jeg medvirkede til.
Hvis jeg ikke havde gjort noget for at skabe en positiv forandring,
ville det hjemsøge mig resten af livet.
Der sker ingenting, hvis ingen siger noget.
Alting forandrer sig, men forandring kan skabes.
Forandring skaber vi, hvis vi ikke kan leve med status quo.
Og vi kan gøre noget ved det her. Vi kan skabe forandring.
At skabe en bæredygtig civilisation
er at skabe en civilisation, der lever i sandhed og er etisk.
Vi må ændre os selv, hvis vi vil ændre verden.
Jeg ved ikke, om det var det, du spurgte om...
men da du spurgte, hvad der bekymrer mig i hverdagen,
ville jeg sige, at i øjeblikket
bekymrer vores manglende tro på videnskaben mig.
Det siger jeg også.
Tekster af: Bent N. Rasmussen plint.com