Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NA ZÁKLADĚ SKUTEČNÉ UDÁLOSTI
NEMOCNICE SAINT ALOYSIUS PENSYLVÁNIE, ROK 1996
Může mi někdo pomoct?
Modrý kód, sekce 12.
- Modrý kód, sekce 12. Potřebuju tady pomoct!
Co se stalo?
Když jsem přišel, měl už záchvat, pak došlo k zástavě.
- Přinesu infuzi. - Co se děje, Charlie?
Lapal po dechu, nastala arytmie a pak došlo k zástavě.
- Budeme se střídat. - Dobře.
Na tři, dva, jedna…
A výměna.
Dech, dva, tři, čtyři…
Co se tu děje?
Uslyšel jsem alarm. Jdu sem a vidím, že má záchvat.
Kvůli arytmii jsem snížil ventilaci.
- Pak došlo k zástavě. - Kompresi.
Vozík za tebou.
Adrenalin ještě ne. Je asi minutu po kompresi.
Dobře, tak začneme.
Každou minutu přestaneme a zkontrolujeme pulz.
Rozumím.
Dech.
Rychlá komprese.
- …dvanáct, 13, 14, 15. - Dech.
Dech, dva, dva, tři.
- Dech. - …pět, sedm, osm, devět, deset, 11…
Zkontrolovat pulz.
…čtrnáct, 15. Žádný pulz.
- Je to šokový rytmus? - Jo.
- Nabijeme to na 150 joulů. - Nabíjím.
- Dech. - Deset, 11, 12, 13, 14, 15.
- Rychlá komprese. - No tak.
…pět, šest, sedm, osm, devět, deset, 11.
- Připravit na elektrický šok. - Připraveno. Můžeme.
Znova na hruď. Dáme další dávku adrenalinu.
Prohlubte trochu tu kompresi.
Dech.
- Dech. - Zadržet.
Rychlá komprese.
Mluvte na mě.
- Rychlá komprese. - Dech.
- …třináct, 14, 15.
- Dech. - Můžete připravit adrenalin?
…čtyři, pět, šest, sedm…
- A nabít. - …deset, 11, 12, 13.
- Dobrý. Ustup. - Můžeme.
- Můžeme.
Připraveni. Znovu masáž.
- Tři, dva, jedna… - Dech.
Zrychlit kompresi, prosím.
Dech.
…čtrnáct, 15…
200 joulů.
Dech.
- Dech. - Můžeš.
Ještě jeden šok.
Znovu masáž.
Dech.
- Žádná odezva. - Dech.
…deset, 11, 12, 13, 14, 15.
- Sakra. - …tři, čtyři, pět…
Komprese.
…deset, 11, 12, 13…
No. To už by stačilo.
Zaznamenejte čas smrti a zavolejte jeho ženě.
PODLE KNIHY „DOBRÁ SESTRA“ OD CHARLESE GRAEBERA
NEMOCNICE PARKFIELD MEMORIAL NEW JERSEY, ROK 2003
Už to bude.
- Jak dlouho jste manželé? - Tři roky.
Páni. Páreček novomanželů.
Víš, zlato, moc tě miluju.
Tak. A je to.
Dobrý.
Přinesla byste jí trochu vody?
Je mi líto. Do zítřka nemůže. Mohla by se dusit. Nebojte.
Po tomhle se bude cítit líp.
- Musím jít, ale vrátím se. - Ne. Nikam nechoď.
- Znáš pravidla. - Ne.
Nemůžu tu zůstat.
Poslyšte, Same, ta židle se dá rozložit.
Chcete deku a polštář?
Jo. Díky.
Nikomu to neřeknu. Ani vy.
- Hned jsem zpátky. - Díky.
Dostal litr. Ten nízký tlak nechápu.
Nevědí, ale o půlnoci chtějí další test.
A co Holly?
Je stabilní, ale i tak ještě musí…
Amy, chci s tebou probrat pacientku z 310.
Ježíši.
Necháváš přespat příbuzného?
Jo, starého pána. Byla jedna ráno a byl unavený.
Na provozování hotelu pro příbuzné nemáme personál.
Vedení mi dává kávové filtry na příděl.
Škemrám o každý cent.
Musela jsem Lindu Garranovou požádat o další personál.
Jasně.
Na noční směny jsem ale sehnala pomocníka.
Nový člověk, spousta zkušeností, skvělá doporučení.
Aha.
Skvěle.
Nemáš zač.
Tady Viv.
Holly, to jsem já, Amy.
Jen vás trochu otočím. Položím vám ruku.
Když jsem dnes nastoupila, narazila jsem na vaši sestru.
Je moc milá. Pobavily jste se spolu?
Neuvěřitelné, že má dvojčata.
Nevím, jak…
to dělá.
Tak jo.
Raz, dva, tři.
Tak co smažené kuře? Zkoušela jste ten sáček?
Jo, zkoušela. Přesně jak to Julia Childová ukazovala v receptu.
Úžasné.
Ještě mi dlužíš za minulý pátek.
Ale klidně to počká.
To ne! Promiňte.
Ne, fakt v pohodě.
Jsem tak blbá.
- Takže, 20, 40… - Hele, vážně nemusíš.
- Nepotřebuju všechno. - …šest, sedm. Ne.
No tak, tumáte. Tady je pade. Promiňte.
- Děkuju. Nezlob se. - Tady to je.
Pojď, medvídku. Jdeme do školy.
Už jsme o tom mluvily, že s medvídkem do školy nesmíš.
- Díky, mami. - Pojď sem, taštičko.
Jsem připravená.
- Ahoj, mami. - Čau. Mějte se hezky.
- Jo, došlo ti mlíko. - Jasně. Koupím ho.
- Tak zatím. - Díky.
Do školy, holky.
LOUGHRENOVÁ, AMY
Bohužel nemám dobré zprávy.
Je to hodně zlé?
Jestli to tak půjde dál,
můžete mít během pár měsíců koronární příhodu s fatálními následky.
Minule jste říkal, že existují možnosti.
To ale bylo ještě před těmito výsledky.
Nyní jde o to, udržet srdce v chodu co nejdéle.
Proč?
Kvůli seznamu transplantací.
Musíte přestat pracovat. Vezměte si zdravotní volno.
Nemůžu. Nemám zdravotní pojištění.
Platili by mi to až po roce v zaměstnání.
Máte děti, že?
Máte vysoké riziko mrtvice.
Řekněte jim, co vám je.
První varovné příznaky epizody jsou dušnost, tlak na hrudi,
slabost a mdloby.
Musíte to říct rodině. Kdyby k něčemu došlo doma. Ano?
Zdravím. Loughrenová.
Už jsem hotová.
Jistě.
- Takže nemáte pojištění? - Ne.
Za testy a lékařskou prohlídku to bude 980 dolarů.
Můžu platit nadvakrát?
Určitě.
Mario, zvednete mě? Dívám se na televizi.
…vitamin D. Děkuji.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jsi ten novej? - Jo, Charlie.
Ahoj, Charlie. Amy.
- Ahoj, Amy. - Těší mě.
- Tak tě vítám. - Děkuju.
- Už tě tu někdo provedl? - Zatím ne.
Sice mám své pacienty, ale…
Pojď, ukážu ti to.
Počítač je k dispozici všem.
Na záchod se dostaneš přes kód.
Dost originální. 4321.
Neuhádnutelný.
Dělal jsi s dávkovačem léků?
Jo, ale měli jsme model z roku 1997.
Pojď, ukážu ti ho.
Zadáš číslo zaměstnance.
A pak svůj kód.
Zadáš, co potřebuješ.
A množství.
FUROSEMID TABLETY 20 MG
Vybereš to. Jedna, dva, tři, čtyři, pět. Zavřeš šuplík.
- Chápeš? - Jo.
Prý máš dost praxe. Kde jsi předtím dělal?
Všude možně.
Florian, Vance, Shawland, St. Aloysius.
Jedna ze Shawlandu se se mnou zaučovala.
- Jo? - Lori.
- Lucasová? - Ano.
Jo, něco jsme se spolu nadělali. Je skvělá, fakt úžasná sestra.
Nemluvila jsem s ní věčnost. Pořád jí říkají „kapesní raketa“?
Ne. Panebože. To je šílený.
Zavolám jí a zeptám se na to.
To prosím tě nedělej. Nevykecej to na mě.
Koho ti dneska dali?
Koho mi dali?
Stevense na 311, Martínezovou na 310.
Znáš jejich křestní jména? Na dveře je tady nedáváte.
Jsi jak já. Křestní je vždy lepší.
- Tak nejdřív Ana. - Ana.
Přišla na pohotovost s nežádoucí reakcí na amoxicilin.
Bohužel to byl recept manžela,
takže pojišťovna bude dělat drahoty, když jim dáme šanci.
- A co její kůže? - Právě se odlupuje.
Má jen tekutou stravu?
Jo. Prvně dnes večer. Pojď. Představím tě.
Vodu až později.
Tady je máme, hrdličky.
- Někoho vám vedu. - Zdravím.
Tumáte.
Nejlepší, co jste kdy pila, viďte?
Jo.
No vidíte.
Víte co? Měla byste pomalu.
- Chci vám představit Charlieho. - Dobrej.
Dneska večer bude váš ošetřovatel, ale kdyby bylo potřeba, jsem nablízku.
Dobře?
- Jak se máte, Same? Dobrý? - Až mě bude dost, vyhoďte mě.
- Pálí to? Jo? Dobře. - Později to zkontroluju.
Chvíli si dáme pauzu, ano?
Slyšel jsem, že jste si prožili pár těžkých dnů.
Je to tak?
Když bude potřeba, stačí stisknout tlačítko.
Jsem kdykoliv k dispozici. Dneska budu vaše Amy.
- Ahoj. - Ahoj.
Už jsem všechny obešel, tak si teď skočím pro něco k jídlu.
- Chceš něco? - Je mi líto. Bufet zavírá ve 23:00.
- Měla jsem ti to říct. - To nic. Nemám takový hlad.
- Promiň. - Ne. Koupím si něco v automatu.
Hele, víš co? Máš rád vejce?
Mám kupu pochybnýho vaječnýho salátu, o který se ráda podělím.
- Ve dvou je to jistější. - Ne, díky.
Ne. Až tu skončím s Holly, přinesu to na recepci.
- Určitě? - Jo.
Dobře, díky.
Ty krutony jsou dobrý.
- Myslíš ty rozmáčené krekry? - Tak tohle to je?
Ty jsou v salátu fakt lahůdka.
Dělala ho má starší dcera.
Pochází z rodu žen, které neumějí vařit.
Takže vaří tvůj manžel?
Ne, jsem s holkama sama.
Taky mám dvě holky.
Čtyři a sedm.
Mým je pět a devět.
- Fakt? - Jo.
Už s nimi nebydlím.
Jejich máma se odstěhovala šest hodin odsud, takže…
To je důvod, proč jsem tady.
Podle mě je to vynikající.
Tak jo.
- Hlásí se… - 307.
To je Steven. Mám asi minutu, než se počurá.
Skočím tam.
Určitě? Díky.
Zdravím, Stevene. Jsem Charlie. Amy má teď bohužel něco na práci.
Můžu vám s něčím pomoct? Nějaký problém?
Charlie, co to děláš?
Jo, můžeš!
- Podívej. - A co jako? Ani ji nemáš ráda.
- Je to má kámoška, Jackie! - Toho si nikdo nevšimne.
Všichni si toho všimnou.
Ale ne. Prosím tě. Vážně.
Ale ano, všimnou!
- Nechápu, proč je musím nosit. - Hej!
- Hrůza! - Cože?
- Přestaň! Co se děje? - Zničilas mi boty!
Ne! Chtěla jsem pomoct.
- Můžete jít za Mayou? - Očividně nepomohla, Jackie.
- Je teď… - Nic se neděje.
Proč na Jackie křičíš?
- Zapatlala mi podrážku. - To přežiješ, Alex.
- Seškrábu to. - Řeklas jí to.
Hele, jak to jde dolů.
- Je to na obou botách. - Vidíš? Jde to.
- Jen to… - Ne, nejde to.
Uklidni se. Svět se nezboří.
Ne.
- Počkej, poslouchej. Chápu to. - Přestaň…
Vím, že nemáš to, co tvoji kamarádi, ale snažím se.
Nemám vůbec nic!
- Dokonce ani tebe. - Promiň.
Sakra.
Amy?
Co se děje? Jsi v pořádku?
Nic mi není.
Radši tu posedím, dokud ti nebude líp.
Dýchej se mnou.
Nepřestávej dýchat.
Je to dobrý.
Kardiomyopatie.
Mám na srdci krvavé puchýře.
A proč tedy pracuješ?
Protože nemám zdravotní pojištění.
A co tady?
- Ptala ses na to kardiologa? - Ne, prosím.
Dobře.
Neříkej jim to.
- Jinak mě vyhodí. - Dobře.
Nikomu to neřeknu.
- Fajn. - Jo.
Za jak dlouho ti tady vznikne nárok na pojištění?
Za čtyři měsíce.
Tak jo.
Pomůžu ti.
No tak.
Čtyři měsíce dáš.
Budeš v pohodě.
Jo?
- Je ti zima? - Jo.
Tumáš.
- S těmi dveřmi něco je. - Musíš takhle.
Díky.
- Bude to dlouhá noc. - Jo, jak bylo v tom parku?
Zrušila to.
- To mě mrzí. - Přesunuto na jindy.
Volala těsně před vyzvednutím holek.
Jo.
Tak trochu jsem to čekal.
Vteřinku.
Ahoj, jak je? Kde je Sonya?
Tak co tu máme?
Měla nějakou rodinnou událost, tak jsem slíbila, že jí to přehodím.
- 310. - Jo.
Úmrtí, zrovna při změně směn.
- Ana? - Ano. Paní Martínezová.
Mě se neptej. Nevím, co se stalo.
Už volali manželovi. Je na cestě.
309. Kolem poledne nebyl dobrý…
Ana zemřela.
Asi kolem osmé. Nastaly dýchací potíže. Dali mu hadičku.
Jak ji mohli takhle nechat?
Když jsem byl malej, máma mi umřela v nemocnici.
Když jsem tam za ní přišel, bylo to…
Nejdřív zašantročili tělo.
- Ne. - Jo. Šílený. Na pár hodin.
A když ji našli, bylo to jako tohle.
Byla nahá a napůl odkrytá. Naprostá šílenost.
Dlouhou dobu to byla jediná vzpomínka. Tak jsem na ni myslel.
Charlie.
Od té doby je to pro mě důležité.
Jo.
Trocha důstojnosti.
Venku čeká pan Martínez.
Chtěl by s tebou mluvit, Amy.
Běž.
- Dobrý? - Jo, zvládnu to.
Pověz mi ten příběh znova.
Dobře, takže tu máme podezřelé úmrtí paní Any Martínezové.
Převezena na pohotovost s nežádoucí reakcí na amoxicilin.
No a? Špatná reakce na antibiotika. Co dál?
Nejsou si jistí.
- Nevědí, co ji zabilo? - Ne.
Kolik jí bylo?
Sedmdesát sedm.
Tak co tady děláme?
Do zasedačky je to tudy.
Detektivové Braun a Baldwin. Vítejte. Jsem Linda Garranová, manažerka rizik.
Tohle je advokát Duncan Beattie. Naše představenstvo.
Malcolma Burrela z městské rady možná znáte.
Jsem velkým příznivcem místních sborů a prokuratury.
Rádi vás všechny poznáváme.
No, moc toho nevíme.
Jen že došlo k úmrtí.
Nevysvětlitelná událost, při níž pacientka zemřela.
Jak nevysvětlitelná?
Podle názoru lékařských expertů
šlo o neobvyklou reakci na léky.
Ale naprosto nic nenaznačuje, že by mohlo jít o úmysl.
A co my s tím?
Na policejní případ to nevypadá,
ale ministerstvo nám ukládá vás informovat.
Proto jste tady.
O jaké léky šlo?
Tady mám jejich seznam.
Díky.
Jde o poměrně odborný dokument.
Pokusím se.
Na třetí stránce si povšimněte pacientky č. 1.
Měla abnormální laboratorní výsledky a život ohrožující příznaky.
Kde je tělo paní Martínezové?
Bylo vydáno rodině.
Budou podávat žalobu?
Rodina si podle nás
neobvyklé okolnosti smrti pacientky číslo 1 neuvědomuje.
Neměli byste jim to sdělit?
Případ se neustále vyvíjel.
Parkfield vyhledal právníky, aby se ujistil o správnosti postupu.
Dobře, ale jak se k tělu paní Martínezové dostaneme?
Pokud víme, rodina ji nechala zpopelnit.
Kdy zemřela?
Před sedmi týdny.
Prováděli jsme interní šetření.
Proto ta prodleva.
Dobře.
Samozřejmě budeme muset vyslechnout všechny zaměstnance JIPky.
Uvolněte mi cestu. Jsem v tomto městě důležitá osoba.
V podstatě jsem ta nejdůležitější osoba,
možná dokonce nejdůležitější
západně od Pecos.
„Ať už je to kdekoli.“
Jsem starostka Humdrum Falls.
„A co tedy děláte?“
„Dělám?“ Nic nedělám. Jsem starostka.
Dobře.
„Teď něco udělat musíte.
Tohle je sice jen maloměsto,
ale napadli ho mimozemšťané.“
Budu to muset najít v knize Jak být starostou.
Zaprvé. Můžete nosit úžasný řetěz.
Zadruhé. Máte velké auto s vlastním šoférem.
Zatřetí…
Jídlo. To je…
„Zatřetí. Jídlo a pití máte zdarma.“
- Tohle si nezapamatuju. - Nenech se znervóznit.
Neblázni, jde ti to.
Nejde. A učitel mi řekl, že bych měla mít oblek a knír.
Mám se obléknout jako chlap, protože starostka by prý byla divná.
Ženy mohou být starostkami.
To jsem mu říkala.
Je to hra o invazi mimozemšťanů, a divná na tom má být starostka?
K čertu s ním.
- Jsem tady! - Ahoj!
- Jackie! - Ne! Ještě nechoď.
Promiň.
- Zlato, hádej, co mám. - Pojď.
- Něco ti nesu. - Bonbóny?
Vezmi mě za ruce.
Opakuj po mně.
Jsem starostka Humdrum Falls.
- Jsem starostka Humdrum Falls. - Jsem starostka Humdrum Falls.
Jsem starostka Humdrum Falls. No vidíš.
Smetana a dva cukry.
Už poslali to interní šetření?
Ještě ne. Prý potřebují víc času na posbírání všech důležitých spisů.
- Sedm týdnů jim nestačilo? - Zřejmě ne.
Nechceš,
abych prověřil zaměstnance?
Už se stalo.
Jeden zdravotník byl obviněn ze zločinu v Pensylvánii.
Jo? Nějaká sestra?
Zdravotní bratr. Charles Cullen. C-U-L-L-E-N.
Aha. Kdy?
Před osmi lety.
- V kterém okrese v Pensylvánii? - Palmer.
- Policie Palmer. - Dobrý den.
Jsem detektiv Braun, oddělení vražd z prokuratury New Jersey.
Hledám informace o jednom člověku z roku 1995.
Vytáhnete mi k tomu daný spis?
- Znáte jméno? - Ano, Charles Cullen.
- Na složce je lepicí papírek. - Na složce je lepík.
Prý neví, jestli to tam má být. Hláskujte to.
Stojí tu „digoxin“.
Digoxin? Co to je? Nějaký lék?
Máte na něj ještě něco?
Sebrali ho za nedovolené vniknutí…
V roce 1995 předveden za nedovolené vniknutí a obtěžování.
Říká, že po rozchodu prořízl kolegyni pneumatiky.
Obvinění byla stažena.
Prosím? Obvinění byla stažena? - Jo, všechna.
- Jo. Aha.
Dobře, díky moc.
- Jo. - Nashle.
Tady něco nehraje.
Parkfield čekal dva měsíce, než to nahlásili.
Interní šetření nechtějí odkrýt.
Drazí právníci.
Dobře.
No…
jaký by mohli mít důvod k ututlání smrti?
Co? Jaký mají motiv?
Jde o byznys.
V těchhle případech jsou nejlepší motivací prachy.
Dobrý den. Můžete dál jíst.
Nezdržíme vás dlouho.
Jde o událost, kterou nemocnice prověřuje.
Chceme vás všechny ujistit,
že se jí s představenstvem zabýváme. A vším, co s ní souvisí.
Chtěli jsme vám to říct všem najednou.
Všichni by měli vědět, že je do toho zapojena i policie.
- A tak… - O co se jedná?
O problém se smrtí pacienta na JIPce.
Jedná se o podezřelou smrt? Pokud to vyšetřuje policie…
Chci, aby bylo jasno. Šetříme to my s pomocí místní policie.
- Víš, o jakého jde pacienta? - Ne.
Ale vzhledem k tomu, že jsou zapojeni vyšetřovatelé,
je tu s námi pan Beattie, náš právník.
Také by vám chtěl něco sdělit.
Díky.
Ano, chci to s vámi prodiskutovat individuálně,
ale zároveň bych rád vydal obecné prohlášení.
Chci jen říct, že v podobných situacích
musí být diskrétnost týkající se pacientů absolutní prioritou.
Vaše individuální smlouvy jsou v tomto ohledu dost jasné.
Každý, kdo by mluvil s policií bez přítomnosti zástupce nemocnice,
by danou smlouvu porušoval.
Připomínám, že jsme vám s panem Beattiem k dispozici.
Budeme přítomni u všech výslechů,
protože chceme chránit vaše zájmy.
Máte volné ruce, ale ona u toho musí být.
Ne. Rozhodně ne. Nemůže tam být.
Je manažerka rizik. Je to její práce.
Kdo nám něco řekne před šéfovou?
Ani nevíme, co se stalo. Dokonce nemáme ani tělo.
Měli jasnou podmínku, že bude přítomna v místnosti
a nebude se mluvit konkrétně o lécích.
Chápu, že o to žádali, ale proč jste jim to odsouhlasil?
Vždyť jste přece prokurátor.
Pokud vím,
tak při vyšetřování ochotně spolupracují.
Spolupráce? Mám jen tohle.
Řekli mi o tom.
Dávají dohromady papíry. Je to hotové. Odesílají je prioritně.
Tak se zeptám.
Proč by Parkfield prováděl interní vyšetřování,
sedmitýdenní vnitřní šetření,
a pak ji chtěli mít v místnosti, kdyby o nic nešlo?
Hlavně opatrně.
Končím debatu. Už na nás čeká.
Končíme.
Zdravím, Amy.
Dobrý den.
Paní Loughrenová.
- Detektivové Braun a Baldwin. - Jak se vede?
- O co jde? - Jen pár neformálních otázek.
Policisté vyslýchají celou řadu zaměstnanců JIPky.
Dobře.
Vzpomínáte si na Anu Martínezovou?
Jo, Ana byla moje pacientka.
Přijde vám na tom, co se jí stalo, něco podivného?
Podivného?
No, zemřela.
Jo, bylo to smutné. A náhlé.
Náhlé?
Pacienti sice na JIPce umírají, ale…
Nečekali jsme to.
Nechci rušit. Můžu si tě na chvíli půjčit?
Omluvte mě. Hned se vrátím.
Doufám, že je to důležité. Nechtěla jsem být vyrušována.
Vidíte tady nějaké odchylky?
Ne.
Počkat, ano. Glukóza.
Je…
Jo, něco je s hladinou cukru.
Není tam žádný pankreatický polypeptid.
- Zvláštní. - Co to znamená?
Že inzulín v jejím systému nevytvořilo její tělo.
Někdo jí ho podal.
Takhle poznáte, že dostala inzulín?
No, není na seznamu a diabetička nebyla,
takže inzulín by byla dvojí chyba v medikaci.
To je opravdu vzácné.
- Dvojí chyba při podání léků je vzácná? - Jo.
- Zabilo by ji to? - Určitě.
Promiňte.
Kde jsme přestali?
No. Už vím.
Můžete nám něco povědět o svých spolupracovnících?
Nevadí, když odpoví na otázku ohledně kolegů, že ne?
- Jistěže ne. - Dobře.
Co víme, pracujete s Charliem Cullenem.
- Jo. - Mohl by do toho být zapletený?
Myslím, že děláte rychlé závěry, pane.
Charlie u toho nebyl.
Ana zemřela přes den. Já i Charlie pracujeme v noci.
Nemáme důvod se domnívat, že to bylo něco jiného než nešťastná náhoda.
Děkujeme, Amy.
Charlieho dobře znám.
Děláme spolu všechny směny. Je to skvělý zdravotník.
- Takovou chybu by neudělal. - Díky, Amy.
- Kde máme to vnitřní vyšetřování? - Pořád všechno prověřujeme.
Nemusíte to zkoumat. Předejte to tak, jak to je.
Nařídím svému týmu, aby vám to zítra dodali.
Snad chápete, že to bylo krušných sedm týdnů.
Osm.
Už je to osm týdnů.
Jack Ivins. 19. července 1988.
Zotavuje se po čtvrteční operaci žlučníku. Ke komplikacím nedošlo.
Máme nabito.
Připravte se na další šok. 150 joulů.
- Všichni ustupte! - Tak můžeš.
- Můžeme kyslík. - Připravte se. Pal.
Obnovte kompresi.
Raz a dva a tři a čtyři a pět a šest…
Komprese.
…devět, deset, 11, 12, 13…
Držte kompresi. Zkontrolujeme rytmus.
- Tady u mě nic. - Defibrilujte. Pokračujte v kompresích.
Začneme s jedním miligramem intravenózního adrenalinu.
…šest, sedm, osm, devět, deset…
Připravte se na další šok. 200 joulů.
Adrenalin připraven.
Pokračujte v dýchání.
- Dvacet. - Pokračovat s kompresí.
Mluvte na mě.
Je adrenalin připravený?
Změna za pět, čtyři, tři, dva…
Třicet pět.
Máš to nachystané.
Můžeme kyslík.
Přebírám to. Nízký pulz.
Sakra, pořád nízký tlak.
…čtyři a pět a šest a sedm a osm a devět, deset,
jedenáct, 12, 13, 14, 15.
Sakra.
Dvacet pět. Teď!
Pojďme!
BEZPEČNOSTNÍ KÓD
POŽADOVANÁ DÁVKA: 1 TABLETA POTVRDIT
Tumáš.
Dostaneš padáka.
Dávkovač léků je rozbitý.
I když požadavek zrušíš, dávkovač léky stejně vydá.
To je krádež léků, Charlie.
Amy, přestaň. Nemusíš se bát. Pomůžu ti to překonat.
Tak co říkal?
Asi má pravdu.
Zřejmě bys to měla říct Alex.
Kdyby se něco stalo a já nebyl nablízku.
Kromě mě nikoho jiného nemají. Nemůžu jim odejít.
Nikam odcházet nebudeš, Amy.
To se nestane. Kolik ještě? Dva měsíce?
Pomůžu ti s tím. Půjdeš na operaci a budeš s holkama.
Tak to bude.
Jasný?
Alex bys to ale říct měla.
Vím, že to zní děsivě, ale není to tak hrozné.
Ty komory má srdce každého z nás.
- Tyhlety oblasti. - Jo.
Něco jako dva balónky naplněné krví.
- Rozvádějí po těle krev. - Jo.
No a ty moje jsou prostě
moc velké a trochu se ztenčily.
Ale budu v pořádku. Beru léky.
Doktoři se o mě starají. Brzy se budu cítit normálně.
Máma ovšem bude potřebovat naši pomoc, Alex.
Kdyby upadla, začala divně mluvit
nebo jsi ji třeba nemohla vzbudit,
posadíš Mayu před televizi, zavoláš sanitku a pak mě.
Jo, ale k tomu nedojde. Nestane se to.
Bude to v pohodě. Budu v pořádku.
Můžu se jít dívat na televizi?
Jasně.
Budu tady, kdybys o tom chtěla…
Charles Cullen s „C“.
C-U-L-L-E-N.
Jasně. Dejte mi chvilku, než stáhnu jeho záznamy.
Super, díky.
Jen si něco musím ověřit u šéfa.
Dobře.
Jistě.
Haló?
Zdravím. Tady je detektiv Braun. S kým mluvím?
Jsem Mark Rossi. Právník nemocnic Saint Aloysius.
Těší mě, pane Rossi. Doufám, že mi pomůžete.
Sháním informace ohledně vašeho bývalého zaměstnance.
Z roku 1996, Charles Cullen.
Informace týkající se našich zaměstnanců jsou přísně důvěrné.
Jen chci potvrdit období, kdy byl u vás zaměstnán.
Rádi vám sdělíme veškeré informace,
pokud dostaneme předvolání.
Dobře. Prozatím vám děkuji.
Nápodobně.
Tohle je snad vtip.
Kdykoli někdo slyší jeho jméno, mlčí jak hrob.
Detektiv Baldwin?
- Jo. - Z nemocnice Parkfield Memorial.
Jejich interní šetření.
- Tady mi to podepište. - Jistě.
- Chcete pomoct? - Ne, je to jen tahle obálka.
Hezký den.
- Paní Garranová. - Detektive.
Díky, že jste mě přijala.
Ráda pomůžu s čímkoliv.
Mám jen pár otázek.
Ten výdejník. Máte všechny výběry léků…
Dávkovač.
Přesně ten.
Máte přehled, kolik jakých léků každý zdravotník vybral.
- Je to tak? - Ano.
Rád bych získal úplný výčet.
V tomhle je jen krátké časové období kolem Aniny smrti.
Pokud já vím, informace se uchovávají jen čtyři týdny.
Během interního šetření jste zřejmě dostali kopii, ne?
Neřekla bych. Ne.
Můžu to prověřit, ale poslali jsme vám vše, co jsme měli.
Tohle je strana devět,
takže přeci někde musí být strany jedna až osm.
Určitě se na to podívám.
Paní Garranová, přijde mi, že nám něco tajíte.
- Zřejmě vám nerozumím. - Šest stran. Kde je zbytek?
Promiňte. Mám další schůzku, která se nedá přeložit.
Ještě jsem neskončil.
Požádám váš úřad o jiný termín.
Posaďte se.
- Promiňte… - Sedněte si, sakra!
Vy víte moc dobře, co děláte.
- Ahoj, lidičky. - Ahoj.
Vím, že tu děti nejsou povolené,
ale vážně nemám nikoho na hlídání.
- V pohodě. - Děkuju.
- Jak se jmenuje? - Vanessa.
Nezbeda Nessie.
Nezbeda Nessie? Chápu.
Mám dvě holky, takže vím, o čem je řeč.
Kolik jí je?
Šest měsíců.
Dokáže už spát celou noc?
- Ne. - Nejspíš jí rostou zoubky.
- No jo. - Asi tak.
Sestro Loughrenová?
Nespěchá to. Na 300 máme fialový kód.
Dobře.
Co je fialový kód?
Znamení, že dorazila pizza. Chcete taky?
Uf.
Pizzu odmítnout nemůžu.
To ne.
Bohužel, vy ji odmítnout budete muset.
Jasně.
Ale hezky se vám to hojí. Brzy si Vanessu pochováte.
V telefonu mě 15krát poslala někam.
Panebože.
To od ní není hezký.
A to ještě nevíš to nejhorší.
Aby mi zabránila ve styku s holkama,
vymyslela si, že jsem zlej na jejího psa.
Nedělám si srandu. Je to čím dál lepší.
Kdyby to nebyla pravda, tak se tomu člověk zasměje.
Je mi to líto.
Ne, to nic. Můžu si za to sám.
Sám jsem si vybral.
Dvě minuty, holky.
Dojdeš si pro batůžek a kabát?
- Chceš do školy ohon? - Jasně.
Máš překrásný vlasy.
Kéž bychom nemusely jít.
To bych si taky přála.
- Vem si bundu. Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Co v tom ještě je? Něco nového?
Jo, je tam seznam všech léků,
které v sobě měla Ana Martínezová.
- Inzulín? - Jo, a něco k tomu.
Podrž se. Digoxin.
Digoxin.
Baldwine.
- Zbláznil ses? - Sakra.
Řvát na tu ženskou. Volal Malcolm Burrel z městské rady.
Danny se paní Garranové rád omluví.
Na to už je pozdě. Oběma vám zakázali vstup do nemocnice.
Cože?
Nemůže nás vyhnat z místa činu, kde vyšetřujeme.
- Jaký zločin? - Vraždu.
Čím to chcete doložit?
Spisy a rozhovorem se sestrou, která si je jistá,
že oběti byl podán inzulín.
Jaké oběti?
Aně Martínezové.
Nemáš tělo.
Bez těla pitvu neuděláš. Vždyť víš, jak to chodí.
Nesmíme do nemocnice?
Kelly. Tom mi volal, ať vás zkontroluju.
Pořád myslím na to, jak je Vanessa roztomilá.
Kdo je Vanessa?
Kelly, víte, kde teď jste?
Odpovězte mi.
V nemocnici.
Ve které?
Dobře.
Stiskněte mi ruku.
Tak ji stiskněte.
Trochu světla.
Přišel už Tom?
Volal, ať vás zkontroluju.
- Tome, tady je Amy z nemocnice. - Zdravím, Amy. Co je?
Určitě byste měl přijít. Přes noc došlo ke změnám.
A měl byste přijít co nejrychleji.
Brzy se uvidíme.
Kontroloval jsem Beth. Pořád spí.
- Jack pořád mačká tlačítko. - Panebože.
Co je?
V jejím těle je inzulín.
Modrý kód. Západní křídlo.
Kristepane!
Ne!
Bože!
Panebože!
Bude to dobré.
Sakra.
Dobrý den. Pardon, že takhle otravujeme.
V pořádku.
Potřebujeme vaši pomoc.
Omlouvám se. Netuším, co se jí stalo.
Komu?
Kelly Andersonové.
Kdo je Kelly Andersonová?
Další oběť?
Další chybné podání léků?
Byl u Kelly Andersonové Cullen?
S Charliem to nesouvisí.
- Jak moc ho znáte? - Dost dobře.
Vážně?
Dělal v devíti nemocnicích.
A žádná se s námi nehodlá bavit.
Jak to myslíte? To…
Kdyby k něčemu došlo, nemohl by sehnat práci.
- Nemocnice by zakročila. - To si jen myslíte.
Ale jo.
Odmítají spolupracovat.
Musíte nám pomoct.
Mami, jdeš?
Ahoj, zlato. Jo, za chvíli přijdu. Počkej tam uvnitř, jo?
Dobře.
Nemůžu teď mluvit. Mám tady dítě.
Dobrá. Tady je moje vizitka.
Zavolejte mi. Možná není tím, za koho ho máte.
Přeju hezký den.
Díky.
Ahoj.
- Potřebuješ něco? - Ne.
- Ne? - Jsem v pohodě.
Kdybys byla unavená, dej mi vědět.
Jasně. Zatím je mi fajn.
- Jo? - Jo.
Dobře.
Páni, Amy Loughrenová!
Kapesní raketa!
Moc ráda tě vidím.
Aby ne. Vypadáš skvěle.
- Fakt? - Jo! Sluší ti to.
- Děkuju. - Není zač.
- Přijdu si utahaná. - Co to bude?
- Já si dám sýrovou omeletu. - Dobře.
- Jaké se k tomu hodí víno? - Chardonnay.
Takže větší skleničku suchého a chlazeného chardonnay.
- Pro mě totéž. Díky. - Hned to bude.
Kdy jsme tady vůbec byly naposled?
To už je dávno. Aspoň deset let.
- Co? - Dvanáct let?
Ježíši.
- Stárnu. - Už se to nese.
Děkujeme.
Jak se má Paul?
Rozešli jsme se.
- A sakra. - O nic nejde.
Už je to dávno. Střídáme se v hlídání psů.
Dohoda nebyla jednoduchá. Jsem moc ráda, žes zavolala.
Já taky.
Chci se tě na něco zeptat. Je to trochu divný.
Divný věci miluju.
Pamatuješ si, žes dělala s jistým Charliem Cullenem?
- Jo. - Jo?
Proč?
Pracuju s ním v Parkfieldu.
Kolují o něm drby.
Že zavinil něčí smrt.
Prý někoho předávkoval.
Aha.
Čím?
Ve fyziologickém roztoku mrtvého objevili inzulín.
U několika lidí.
Infuze ve skladu měly vpichy.
Někdo do nich něco přidal, než je vyskladnili.
Proč vinili Charlieho?
Nevinili jeho.
Ale každý večer byly mimořádky. Někdy i dvě nebo tři.
A potom co odešel,
měli jsme mimořádku tak jednou měsíčně.
Míváte jich hodně?
Panebože.
Ježíši!
Ahoj.
Klid.
Jsi v pořádku. To nic.
Amy, je to dobrý.
Jsi na pohotovosti. Držíš se dobře.
Holky dobrý. Je s nimi Jackie.
Můžu je sem přivézt.
- Ne. - Ne? Dobře.
Nechceš vodu?
Ne?
Už mě prosím tě takhle nikdy neděs.
Chci pryč.
Já vím.
Chápu to.
Nedovolíme, aby to zjistili.
Kde je sestra?
Neboj. Naposledy jsi měla dobrý tlak.
V uplynulé hodině jsi měla tep pod 80.
Výsledky testů ukazují vysoký troponin, ale má klesající tendenci.
Takže v pohodě. Nic ti není.
Máš štěstí. Mohlo to být horší.
- Chci domů. - Já vím.
- Fajn. - Zaznamenala jsem vyšší pulz.
Jsi vzhůru?
- Jo. - Přines mi reverz.
Podle mě to není dobrý nápad. Měla by zůstat přes noc.
- To dáme. - Chci odejít na revers.
Určitě?
Odvezu ji domů a dohlídnu na ni. Děkuju.
V pohodě. Děkuju.
Počkej.
Prosím tě, přestaň.
Tak jo.
Ukaž ruku.
Určitě nechceš, abych šel dál?
Klidně přespím na gauči. Můžu…
- Můžu holky odvézt do školy. - Nechci je děsit.
Bude to dobrý. Jen se potřebuju prospat.
Máš pravdu.
- Díky, Charlie. - Jo.
Kdybys něco potřebovala…
Tak zavolám.
Jo?
Už jen měsíc, Amy.
To dáme.
Jsi celá promrzlá. Běž.
Tak jo.
Zavolej.
Musí to zůstat mezi námi.
Bože.
Nikdo to nesmí vědět.
Jinak mě vyhodí.
Rozumím.
Dělá to ve skladu.
Ještě před vyskladněním.
Do infuze vpíchne inzulín.
A protože se do oběhu dostává pomalu,
zabít někoho může trvat hodiny nebo i den.
Zabíjí je, aniž by se jich dotkl.
Mohl by do těch infuzí píchat něco jiného než inzulín?
Jo, čirá tekutina se nedá zjistit.
Je digoxin čirá tekutina?
Je.
Může někoho zabít?
- Ta vaše známá sestra. Bude mluvit? - Nebude.
Ne, přišla by o práci.
Můžete se podívat na to, co nám přišlo z Parkfieldu?
Kde je zbytek?
To je všechno. Víc toho nemáme. Dali nám jen tohle.
Zpráva z dávkovače má jen dvě strany.
Prý data uchovávají jen čtyři týdny.
Vždyť je to v počítači.
Uchovává informace od doby, kdy je nainstalován.
Vytáhnu Charlieho záznamy z dávkovače na svém oddělení.
A použijeme to jako důkaz, že před smrtí Any
vybíral inzulín a digoxin.
Jediný problém je v tom, že Ana Martínezová byla zpopelněna,
takže nemáme pitevní zprávu.
Potřebujeme skutečné tělo.
NAJÍT: CULLEN
PROBÍHÁ TISK ZPRÁVY
PACIENT: JACK IVINS LÉK: DIGOXIN
PACIENT: HUGH RUPERTSON LÉK: DIGOXIN
Manžel Kelly Andersonové nám dal povolení
vykopat tělo za účelem ohledání.
Z pitvy víme, že v jejím těle byl inzulín a digoxin,
které patnáctého brzy ráno vedly k její smrti.
Ano. A tady čtrnáctého ve 20:47 je vidět,
že Charlie z dávkovače vybral inzulín a digoxin.
A když se podíváte na zprávu týkající se Kelly,
její hladina cukru v 21:56 klesá.
V tu chvíli začíná inzulín účinkovat.
Ve 22:15 dochází k pomalé arytmii,
kterou způsobil digoxin.
Takže měl v rukou dvě vražedné zbraně. Smrt nastala ve 3:57.
Všechno tam je.
Počkat. Chviličku.
U tohoto dávkovače se ale píše o zrušeních, ne výběrech.
Jde o chybu systému.
Když to zrušíte na poslední chvíli, šuplík se otevře,
ale systém to vede jako zrušení.
A Cullen o tomhle ví?
Jo, viděla jsem ho.
Inzulín, digoxin. Jde o stovky výběrů.
Na základě tohoto nikoliv. Vypadá to, že léky nikdy nedostal.
Jenže dostal.
Přímo jste viděla, jak to dělá?
Chlapi, tohle je jasný důkaz.
Právě že není.
Jsou tam jen zrušení. Nic nekalého.
Žádný důkaz o vině neexistuje.
Dělá to už od nástupu do Parkfieldu.
Tak se na to podívejte. Všechna ta opakovaná zrušení.
Podívejte. Nejsou následována opravnou objednávkou.
Opakovaně zadával výběr vecuronia a digoxinu.
Z toho kouká levárna na první pohled.
Možná. Třeba jim to v Parkfieldu prostě jen nedošlo.
Ale prosím vás. Linda Garranová bývala zdravotní sestra.
Muselo jí to dojít.
Jo. Věděla to, a nic s tím neudělala.
Díky, pane Cullene, že obětujete den volna.
Dobrý den. Říkejte mi Charlie.
Narazili jsme na něco znepokojivého.
V jaké nemocnici jste byl zaměstnán, než jste nastoupil u nás?
V Saint Elizabeth.
A v jakém období jste tam pracoval?
Nevím přesně. Je z jejich strany nějaký problém?
Stal jsem se terčem několika kolegů. Nevím. Možná s tím zase začali.
Jde nám o data, která jste uvedl ve své žádosti.
Vzpomínáte si na ně?
Od června 2001 do srpna 2003.
- Ano, to jste uvedl. - Jo.
To jsou nesprávná data, pane Cullene.
Jo?
Podle Saint Elizabeth jste byl zaměstnán od května.
Kvůli nesrovnalostem v pracovní žádosti nám nezbývá,
než vás propustit.
S okamžitou platností.
Počkejte. Chcete mě vyhodit za uvedení nesprávného data?
Máte to ve smlouvě.
Zřejmě budu muset něco podepsat.
Je to všechno?
Ano, vše.
Děkuji, pane Cullene.
Přišla mi zpráva z Parkfieldu. Zabývali se Cullenovým případem.
- Co z ní vyplývá? - Že ho vyhodili.
- Cože? - Takže ho jen tak nechali jít?
Co říkali?
Že ho vyhodili, protože v jeho dokumentech našli nějaké rozpory.
Jaký byl jeho duševní stav? Byl stabilní?
Snad si nemyslíte si, že by kvůli tomu mohl být ještě nebezpečnější?
Aspoň se nemůže pohybovat v blízkosti pacientů.
Nemůže nikomu ublížit.
Dělal v devíti nemocnicích. V devíti.
Co na tom nechápete?
Všichni říkají totéž. Zbavují se odpovědnosti.
Děje se to pořád dokola.
Dostane další práci v jiné nemocnici, kde to bude pokračovat.
Vy jste to umožnil.
Na mě se nedívejte.
Je to vaše vina.
- Jackie, jsem tu. - Mayo.
- Panebože! - Mayo! Můžeš říct svou repliku?
Ahoj, holky.
Zapomněla jsem ji.
Páni.
Co?
Nemáš scénář?
- Nemám. - Panebože.
Ztratila jsem ho.
Mayo, už se ti to stalo tolikrát!
Alex, chovej se k sestře slušně.
- Maya mluví za Charlieho. - Čau.
Co tady děláš?
Zkoušíme.
Kde je Jackie?
Poslal jsem ji domů. Takže jsme tu dneska sami.
Vařili jsme.
- No jo. - Charlie vařil.
- Pomáhala jsem. - Nene.
- Pomáhala! - Nepomáhala.
- Ale jo! - Alex, všichni jsme vařili.
Co ti je, mami?
Nic.
- Děláme něco výjimečného. - Je to recept jeho mámy.
- Pojď. - Mňam!
Sedni si a klídek. Užívej si roli starostky Humdrum Falls.
Necháme mámu hrát Mopa Hopsleyho?
- Jo. - Ano?
Alex…
Mayo, pojďte sem.
- Proč? - Protože to říkám. Pojďte.
Mně se nechce.
Tak běž za mámou.
Pojď sem.
Okamžitě sem pojďte!
Ale proč? Já se bavím.
Běžte do svého pokoje.
Šup.
Proč je tak naštvaná?
To nevím.
Takže jsi to asi slyšela.
Jo.
Řekla proč?
Ne.
Vyhodili mě, protože jsem v žádosti uvedl špatné datum.
Jo tak.
- Jo. - Jo.
To byl šílenej den.
Už je to šílený několik měsíců. Vlastně je to…
Vlastně jsem tam ani neměl dělat.
Tu práci jsem vzal proto, abych byl blízko dětem.
A když sem dorazím, ani mi je nedovolí vídat.
Pak si začne vymýšlet blbosti s otráveným psem,
a navíc tohle…
Zdá se, že mě svět nenávidí, Amy.
- Fakt. - Charlie…
- Zrovna teď. - Vždyť víš, že to není pravda.
Mrzí mě, že tě tohle potkalo.
Ne, mě to mrzí. Vím, že ti zbývají už jen tři týdny,
a já ti tam nebudu po ruce.
Ale můžu pomáhat tady.
Můžu se o ně postarat. Dohlédnout, abys jedla.
Cokoliv potřebuješ.
Vážně. Cokoliv.
Nevadí mi to.
Říkala jsem ti, že Alex vybuchla?
- Ne. - Je to tak.
Neovládla se.
Plakala a křičela. A opravdu vypadala utrápeně.
Hodně pracuju, takže…
To mě mrzí. Máš toho moc.
Myslím si, že jedno by mi opravdu pomohlo.
Kdybych s nimi mohla být nějaký čas o samotě.
Jen já a holky.
Připadám si jak blbec, že ti zrovna tohle říkám,
protože dobře vím,
že máš za sebou příšerný den.
Charlie, v podstatě jsi měl hrozný celý rok.
To jo.
No a…
Kéž bych ti mohla nějak pomoct.
Cítím se hrozně. Je mi to líto.
Ne. Amy, přestaň. Já to chápu.
Jde o tvoje děti. Potřebují to.
Jo.
Jsi dobrá máma.
Ne, podívej se na mě.
Jsi dobrá máma.
- Dobře. - Jsem rád, že můžu pomoct.
Slib mi, že budeš jíst.
Hezky to voní.
Je to recept mojí mámy.
- Tak jo. - A víš co?
Když tu společně sedíme, povídáme si
a jsme spolu…
dochází mi, že všechno bude v pořádku.
Podržím tě.
Stejně tak Mayu a Alex. Postarám se i o své holky.
Je to jen práce. Najdu jinou.
Určitě.
Jo.
Dobrou.
Charlie, ahoj.
Ahoj.
Byla jsem… - Dobrý?
Jo.
Chci se omluvit, jak jsem se včera chovala.
Víš, já jsem včera byla…
- Přestaň. Promiň.
Měly jste pak s Alex na sebe čas?
Měly. Jo, děkuju.
Jo? Tak dobrý.
Víš, myslím si, že jste to obě potřebovaly.
Jsem rád, že jsem mohl pomoct.
Víš, chystám se do práce…
Charlie,
strašně mě trápí, že tam nebudeš.
Já vím. Taky mi chybíš.
Nechceš jít třeba do parku? S holkama?
OBĚD
Amy?
Možná na oběd.
- Jo. - Dobře.
Oběd by šel. Kdy se ti to hodí?
Nech mě chvíli přemýšlet.
V sobotu?
Jo. Sobota bude dobrá.
Musím teď do práce, víš.
- Najdu nějaký podnik a dám vědět. - Pošli mi esemesku.
- Dobře. Fajn.
- Pozdravuj Sandru. Ano.
- Dobře. Ahoj. Čau.
Zatím se měj. Ahoj.
Skvělá práce. Pamatujete si, o čem jsme mluvili?
Zastavíme ho, jen když se přizná.
Tak ho k tomu musíme přimět.
Sakra.
Páni, zrychluje se jí tep.
Doufám, že mě slyšíte.
Tak fajn.
Do háje.
Sakra.
Už sem jde.
Ahoj!
Ahoj.
Zdravím.
Ahoj. Jak se vede?
Znáš to.
- V pohodě? - Jo.
Jo.
Je to tu hezký.
Co se děje?
Přejete si něco k pití?
- Já si dám ledový čaj. - Ledový čaj.
Mně stačí voda. Díky.
Co na to říkáš?
Večer nastupuju do nové práce. Doufám, že udělám dobrý dojem.
- Kam? - Do Elmsworthu.
- Začínáš v Elmsworthu? - Jo. Dneska.
Už mám všechno v autě. Připraven na nový začátek.
To je… Páni, Charlie.
Máte vybráno?
Jo. Dám si cheeseburger.
Já taky.
Dobře. Dva cheeseburgery.
Jak se mají holky?
- Děkuju. - Mají se dobře.
Jak jí jde starostka?
Jo, výborně.
Už je ti líp?
Jo.
Bez tebe je ta práce hrozná.
Byli jsme jak parťáci.
To jo.
Nejhorší na tom je, jak děsně o tobě pořád všichni mluví.
To jsem předpokládal. Jo.
Zlobí mě to, protože tam nejsi a nemůžeš se bránit.
Takže se s každým handrkuju a Sandra…
Bože!
Dostala co proto.
Teď budou špínu házet na mě.
Nechci se o Parkfieldu bavit. Je to…
Proč ne?
Protože je pravda,
co o tobě říkají?
Mně by totiž
bylo jedno, kdybys to udělal.
Pochopila bych to.
Když vysvětlíš…
Jo, to nevíš. Mám povolení vídat holky.
Dva dny každý druhý týden.
Napadlo mě, že bys mohla vzít Mayu a Alex, já bych vzal svoje holky
a jeli bychom někam na výlet.
Já se chci bavit o Parkfieldu.
O tom, co jsi udělal.
Musím jít.
Začínám v nové práci. Nechci přijít pozdě.
Brzo se ozvu.
Odchází. Slyšíte mě? Právě odchází.
V pořádku?
Kde je Elmsworth? Amy, kde je nemocnice Elmsworth?
V Pensylvánii, 50 km odsud.
Zavolám Ellisovi.
Moc jsem na něj tlačila.
Vedla jste si dobře, Amy.
Je to v pohodě.
Zadrží ho.
- Tak jo. - A předvedou.
Můžeme ho zadržet jen na 48 hodin.
…mluvit s lidmi
a ujistit se, že myslím na něco, co…
Ukažte ruce.
Otevřete dveře.
Pomalu otevřete dveře.
Jste zatčen. Vystupte z auta. Pomalu.
Lehněte si na zem.
Dejte tuhle ruku za záda.
Teď druhou ruku za záda. Zůstaňte tak. Nehýbejte se.
Jsem detektiv Tim Braun a tohle detektiv Dan Baldwin.
Dnes je sobota 13. prosince 2003.
Je přibližně 20:14 hodin.
Na oddělení vyslýcháme Charlese Cullena.
Pane Cullene, uveďte celé jméno.
Charles Cullen.
Můžete to hláskovat?
C-H-A-R-L-E-S C-U-L-L-E-N.
Můžeme vám říkat Charlie?
Jo.
Dobře.
Tak, Charlie.
Nechcete nám něco říct, Charlie?
Myslím, že ne.
Kolik infuzí jste v nemocnici Parkfield Memorial znehodnotil?
Zabil jste Kelly Andersonovou
a Anu Martínezovou. Víme, že i další.
O tom s vámi chceme mluvit, Charlie.
To nejde. Bez právníků nemocnice o tom mluvit nesmím.
Už tam neděláte. Můžete říkat, co chcete.
Ano. Tady můžete mluvit.
Nemůžu.
Proč jste je zabil?
Byly to jen ženy, Charlie?
Možná vám připomínají vaši bývalou ženu. Víte, pochopil bych to.
Nebo matku?
Nemůžu.
Nejde to.
Ty infuze s fyziologickým roztokem.
Bylo to dost chytré.
Vážně hodně chytré, Charlie.
Nic podobného jsem nikdy neviděl.
Jak vás to napadlo?
Kolik lidí jste zabil, Charlie?
Deset, jedenáct?
Charlie, věnujte mi pozornost, jo?
Zvedněte se, Charlie.
Musíme si o tom promluvit. Vím, že to dáte.
Nemůžu…
Charlie, můžete se na mě podívat?
- Nemůžu. - No tak, Charlie.
Ale můžete. Vím, že ano.
No tak.
Nemůžu.
Já nemůžu.
Charlie.
- Nemůžu. - Charlie, můžete.
Nemůžu.
Charlie!
Tak jo.
Viděli jsme váš počítačový účet, dávkovač i výběry,
včetně těch zrušených. Víme vše.
Víme, že jste infuze napíchl ve skladu. Nechal jste je ostatní sestry zavěsit.
Víte co? Myslím, že jste si Kelly nevybral.
Že ne?
Víte, co mě napadlo?
Nesoudím vás, Charlie. Poslouchejte.
- Nemůžu. - No tak.
- Můžete, Charlie. Ano. - Nemůžu.
Nejde to.
- Ale. - Nemůžu.
Tak dost, Charlie. To už stačilo!
Nemůžu!
Já nemůžu!
Nemůžu!
- Dobrý den. - Dobrý.
Co se stalo?
Nehneme s ním.
Nedá se zlomit. Nepřizná se.
Zítra ráno ho musíme propustit.
Mrzí mě to.
Určitě to zvládnete?
Jo.
Nesmíte se ho dotýkat.
Ani se k němu přiblížit.
Byl můj kamarád.
Jen ho chci vidět.
Ahoj, Charlie.
Můžete mu sundat pouta?
Prosím.
Jak ti je?
Běž pryč, Amy.
Je ti zima?
Vidím, jak mrzneš. Hodím ti tohle přes ramena.
A je to.
Těch pár měsíců jsem tě vážně potřebovala.
A pak se stane tohle.
Už si ani nevybavuju…
kým jsi pro mě byl.
Zapomněla jsem,
cos pro mě udělal.
Na tvou dobrotu.
Nikdy to nepochopím.
Nechápu,
jak může tak laskavý
a milý člověk…
někomu ublížit.
A moc mě mrzí…
že jsem ti lhala
a jednala za tvými zády.
Kvůli tomu se musíš cítit ještě osamělejší.
No tak.
Víš, nikdy jsem neměl… Vždycky jsem ti chtěl jen pomáhat.
Já to vím.
Vím to.
Pořád tě potřebuju.
Co chceš, abych udělal?
Pověděl pravdu.
Udělal jsem to.
Prostě udělal.
Promiň, ale chci toho slyšet víc.
Co chceš, abych řekl?
Jména.
Všechna si nepamatuju.
Tak aspoň ta, co si pamatuješ.
Douglas Stevenson.
Ana Martínezová.
Kelly Andersonová.
A pak taky…
Nemůžu si vzpomenout na jeho jméno. Byl mladší.
- Jack Ivins? - Jo. Jack.
Jack. Jo.
A pak taky chlap v mé předchozí nemocnici.
Měl německé jméno. Nedokážu…
Ale proč?
Nebránili mi v tom.
ABY SE VYHNUL TRESTU SMRTI,
PŘIZNAL SE CHARLES CULLEN K VRAŽDĚ 29 LIDÍ.
SKUTEČNÝ POČET OBĚTÍ SE ODHADUJE AŽ NA 400.
NIKDY NEVYSVĚTLIL, PROČ TO DĚLAL.
CHARLIE CULLEN SI ODPYKÁVÁ 18 PO SOBĚ JDOUCÍCH DOŽIVOTNÍCH TRESTŮ
VE VĚZNICI STÁTU NEW JERSEY.
O PODMÍNEČNÉ PROPUŠTĚNÍ LZE ŽÁDAT PO ROCE 2403.
CULLEN PRACOVAL JAKO ZDRAVOTNÍ BRATR 16 LET.
VĚTŠINA NEMOCNIC, VE KTERÝCH PRACOVAL, VŮČI NĚMU POJALA PODEZŘENÍ.
ŽÁDNÁ HO ALE NEZASTAVILA.
PROTI ŽÁDNÉ Z NEMOCNIC
NEBYLO VEDENO TRESTNÍ ŘÍZENÍ.
Musíme vstávat. Jde se do školy.
Dneska ne.
Dneska zůstaneme v posteli.
AMY PODSTOUPILA POTŘEBNOU OPERACI SRDCE
A SE SVÝMI DCERAMI A VNOUČATY ŽIJE NA FLORIDĚ.
POŘÁD MÁ POVĚST DOBRÉ SESTRY.
Překlad titulků: Michal Pokorny