Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BASERAT PÅ VERKLIGA HÄNDELSER
S:T ALOYSIUS SJUKHUS PENNSYLVANIA, 1996
Kan jag få hjälp härinne?
Hjärtstillestånd. Avdelning 12.
-Hjärtstillestånd. Avdelning 12. -Jag behöver hjälp.
Vad är det som händer?
Jag kom in, han hade spasmer, sen fick han hjärtstillestånd.
-Okej, jag hämtar väskan. -Vad händer, Charlie?
NETFLIX PRESENTERAR
Han hade spasmer, sen fick han hjärtstopp.
-Jag tar över hjärtmassagen. -Okej.
Om tre, två, ett…
Bra byte.
Inblåsning, två, tre, fyra…
Okej, vad är det som händer här?
Jag hörde larmet. Jag kom in och han hade spasmer.
Jag tystade ventilatorn. Han hade flimmer, sen stannade hjärtat.
Vagnen kommer.
Inget adrenalin än. Han har fått HLR i en minut.
Vi sätter in adrenalin och pausar om en minut, för att kolla pulsen.
Uppfattat.
Inblåsning.
Snabba kompressioner.
-…tolv, tretton, fjorton, femton. -Inblåsning.
Inblåsning, två, tre, fyra.
-Inblåsning. -…fem, sex, sju, åtta, nio, tio, elva…
Kontrollera pulsen.
…fjorton, femton. Ingen puls.
-Finns det en chockbar rytm? -Ja.
-Vi laddar med 150 joule. -Laddar.
-Inblåsning. -…10, 11, 12, 13, 14, 15.
-Snabba kompressioner. -Kom igen.
…fem, sex, sju, åtta, nio, tio, elva.
-Gör klart för defibrillering. -Undan. Alla undan.
Tillbaka på bröstkorgen. Mer adrenalin, tack.
Lite djupare kompressioner.
Inblåsning.
-Inblåsning. -Vänta.
-Snabba kompressioner. -Säg något.
-Snabba kompressioner. -Inblåsning.
-…13, 14, 15.
-Inblåsning. -Gör i ordning adrenalin.
…fyra, fem, sex, sju…
-Och ladda. -…tio, elva, tolv, tretton…
-Okej. Backa. -Alla undan.
Färdigt. Fortsätt.
-Tre, två, ett… -Inblåsning.
Snabbare kompressioner, tack.
-Inblåsning. -…fjorton, femton…
Tvåhundra joule.
Inblåsning.
-Inblåsning. -Undan.
Defibrillera.
Fortsätt.
Inblåsning.
-Jag får ingen puls. -Inblåsning.
…tio, elva, tolv, tretton, fjorton, femton.
-Fan. -…tre, fyra, fem…
Kompressioner.
…tio, elva, tolv, tretton…
Okej. Han har fått nog.
Anteckna tidpunkten för dödsfallet, så ringer vi hans fru.
BASERAT PÅ BOKEN "THE GOOD NURSE" AV CHARLES GRAEBER
PARKFIELD MEMORIAL-SJUKHUSET NEW JERSEY, 2003
Nästan färdigt.
-Hur länge har ni två varit gifta? -I tre år.
Oj. Ni är nygifta.
Jag älskar dig så mycket, det vet du.
Okej. Jag fixade det.
Okej.
Kan hon inte få lite vatten?
Tyvärr, inte förrän imorgon. Hon kan kvävas av det. Men här.
Det här får henne att må bättre.
-Jag måste gå, men jag kommer tillbaka. -Nej, du får inte gå.
-Du vet reglerna. -Nej.
Jag får inte stanna.
Sam, ryggstödet på den här stolen går att fälla ned.
Vill du ha en filt och en kudde?
Ja. Tack.
Jag skvallrar inte om inte du gör det.
-Jag är strax tillbaka. -Tack.
Han fick en liter. Varför är blodtrycket så lågt?
De vet inte, de vill ta ett nytt prov vid midnatt.
Okej, Holly då?
Holly är stabil, men de måste ändå hämta…
Amy. Jag skulle vilja prata med dig om 310.
Jösses.
Lät du en släkting sova över?
En gammal man. Han var trött och klockan var ett.
Vi har inte personal till ett hotell för släktingar.
Ledningen har bett mig att ransonera kaffefilter.
Vartenda öre är som nån slags jädra gisslan.
Jag fick böna och be hos Linda Garran om extra personal.
Jaha.
Men jag fick hjälp till nattskiftet, okej?
En ny kille, massor av erfarenhet, bra rekommendationer.
Åh.
Toppen.
Det var så lite.
Det är Viv.
Hej, Holly, det är Amy.
Okej. Jag ska vända på dig lite. Jag lägger ner din arm.
Jag stötte på din syster när jag började mitt skift.
Hon är så trevlig. Hade ni kul tillsammans?
Jag kan inte fatta att hon har tvillingar.
Jag fattar inte hur…
…hon klarar det.
Okej.
Ett, två, tre.
Hur blev kycklingen? Skakade du den i papperspåsen?
Ja, jag gjorde hela grejen. Allt som Julia Child sade, det gjorde jag.
Fantastiskt.
Jag tror att du ännu är skyldig mig för förra fredagen.
-Men det är ingen fara. -Åh, nej. Förlåt.
Nej, det gör inget.
Jag är en sån idiot.
-Okej, 20, 40… -Du behöver inte göra det här.
-Jag behöver det inte alls. -Nej. Åtta, nio…
Här, ta dem. Där är 50 dollar. Ledsen för det.
-Tack. Jag är också ledsen. -De är dina.
Kom igen, herr Teddy. Vi ska till skolan.
Vi pratade ju om att herr Teddy inte ska gå till skolan.
-Tack, mamma. -Kom här, herr Skolväska.
Jag är färdig.
-Hej då, mamma. -Ha det bra. Jag älskar er.
-Du behöver mjölk, förresten. -Okej. Jag ska köpa det.
-Vi ses sen! -Tack.
Iväg till skolan nu, tjejer.
Det är inte vad vi hoppades på.
Hur illa är det?
Om du fortsätter så här
kan du få en allvarlig hjärtinfarkt inom några månader,
vilken kan bli fatal.
Förra gången sa du att det fanns alternativ.
Det var innan vi fick de här resultaten.
Nu gäller det att hålla ditt hjärta igång tillräckligt länge.
För vad då?
För att få in dig i transplantationskön.
Och du måste sluta arbeta. Ta sjukledigt.
Jag kan inte. Jag behöver sjukförsäkring, och får betald ledighet efter ett år.
Du har barn, va?
Ja.
Du löper stor risk att få en stroke. Du borde göra dem medvetna om symtomen.
De tidiga varningssignalerna för stroke är andfåddhet, tryck över bröstet,
och allmän svaghet.
Du måste berätta för dem, om nåt skulle hända dig därhemma. Okej?
-Hej. Loughren. -Ja.
-Jag går hem nu. -Visst.
-Du är inte försäkrad? -Nej.
Med prover och läkarbesök blir det 980 dollar.
Kan jag dela det på två kort?
Absolut.
Maria, kan du visa mig? Titta på tv.
…D-vitamin. Tack.
-Hej. -Åh.
-Är du den nya killen? -Ja. Charlie.
Hej, Charlie. Amy.
-Hej, Amy. -Trevligt att träffas.
-Välkommen. -Tack.
-Har nån gett dig en rundtur än? -Nej, inte än.
-Jag har fått mina patienter, men… -Låt mig visa dig runt.
Vem som helst får använda datorn.
Toaletten har en kod, mycket viktigt, och den väldigt originella koden är 4321.
Oknäckbar.
Har du jobbat med PYXIS förr?
Ja, men jag tror att vi hade 1997 års modell. Den…
Okej, kom nu. Låt mig visa dig.
Ange ditt sjuksköterske-ID.
Och sen din kod.
Du anger vad du behöver.
Och hur mycket.
FUROSEMID 20 MG TABLETT
Ta ut den. Ett, två, tre, fyra, fem. Stäng lådan.
-Fattar du? -Ja.
De sa att du är erfaren. Var jobbade du förut?
Jag har varit lite överallt.
-Florians, Vance, Shawlands, S:t Aloysius. -Jag vet en tjej som jobbar på Shawlands.
-Jaså? -Lori.
-Lucas? -Ja.
Vi har jobbat ihop. Hon är toppen, en fantastisk sjuksköterska.
Vi har inte hörts av på evigheter. Kallas hon fortfarande "Halvportionen"?
Nej. Herregud. Det var ju skitkul.
-Jag ska ringa henne och fråga. -Herregud, berätta inte att jag sa det.
Vilka gav de dig ikväll?
Vilka de gav mig?
Jag har 311, Stevens. 310, Martínez.
Kan du deras förnamn? Ni skriver inte det på dörrarna här.
Du är som jag. Förnamn är alltid bättre.
-Ana. Vi börjar med henne. -Ana.
Hon kom till akuten med en negativ reaktion på amoxicillin.
Men det var hennes mans recept,
så försäkringsbolaget kommer att neka dem om vi ger dem en chans.
-Hur mår huden? -Den faller av.
Så bara vätska?
Ja, första klunken ikväll. Jag ska presentera dig.
Vatten senare.
Hej på er, turturduvor.
-Titta vad jag har med mig. -Hej.
Varsågod.
-Är det inte det bästa du nånsin smakat? -Jo.
Så där ja.
Vet du vad? Vi börjar långsamt, okej?
-Jag vill presentera er för Charlie. -Hej.
Han är din sköterska i kväll, men jag är här om du behöver mig.
Okej?
-Hur är det med dig, Sam? Bra? -Säg till när du inte vill ha mer.
-Bränner det? -Jag tittar in om en stund.
Då tar vi en paus, okej?
Jag hörde att ni haft ett par tuffa dagar.
Tryck på knappen om ni behöver nåt.
När som helst. Jag är här. Jag är er Amy för kvällen.
-Hej. -Hej.
Mina är klara, så jag tänkte gå till kafeterian och äta nåt.
-Vill du ha nåt? -Tyvärr. De stänger klockan 23:00.
-Jag borde ha sagt det. -Ingen fara. Jag är inte så hungrig.
-Förlåt. -Nej. Jag tar nåt i automaten bara.
Vet du vad? Gillar du ägg?
Jag har en stor, tvivelaktig äggsallad som jag skulle föredra att dela med nån.
-Ju fler, desto säkrare. -Det är bra, tack.
Nej. Jag tar den till receptionen när jag är klar med Holly.
-Är du säker? -Ja.
Okej, tack.
Jag gillar krutonger.
-Du menar de blöta kexen? -Är det vad de är?
De gör salladen till en delikatess. Min äldsta dotter gjorde den.
Hon härstammar från kvinnor som inte kan laga mat.
-Så din man lagar mat? -Nej, det är bara jag och mina tjejer.
Åh. Jag har två tjejer.
Fyra och sju.
-Mina är fem och nio. -Jaså?
Men jag bor inte med mina längre. Deras mamma flyttade långt bort, så…
Det är därför jag är här.
Jag tycker att det är gott.
Okej.
-Åh, han är… Japp. -307.
Steven. Jag har ungefär en minut på mig innan han kissar.
Jag kan ta det.
Är du säker? Tack.
Hej, Steven. Jag heter Charlie. Amy är tyvärr upptagen, så…
Kan jag hjälpa till? Ett litet problem?
Charlie, vad gör du?
Jo, det kan du!
-Titta. -Vadå? Du gillar henne inte ens.
-Jo! Hon är min vän, Jackie! -Ingen kommer att märka det.
-Alla kommer att märka det. -Nej, det gör de inte.
Jo, det gör de.
-Varför måste jag använda de här? -Hej.
-Det suger! -Vad?
-Sluta! Vad är det? -Du förstörde mina skor!
Jag försökte hjälpa dig.
-Kan du sitta med Maya? -Nej, det gjorde du inte, Jackie.
-Hon är i… -Det är okej.
-Varför skriker du på Jackie? -Hon limmade fast sulan.
Det är ingen fara, jag kan skrapa av den.
-Du bad henne. Titta, den lossnar direkt.
-Men det är på båda skorna. -Jag tar bort det.
-Jag ska… -Det går inte.
Lugna ner dig. Det är inte hela världen.
Nej.
-Vänta. Du, hör på. -Sluta…
Jag vet att du inte har lika mycket som dina vänner, men jag försö…
-Jag har ju ingenting! Inte ens dig. -Jag är leds…
Fan också.
Amy?
Vad är det? Är du okej?
Jag mår bra.
Okej, jag bara sitter här tills du mår bättre.
Andas med mig.
Fortsätt andas.
Det är okej.
Kardiomyopati.
Blodblåsor på mitt hjärta.
Okej. Så varför jobbar du?
Jag har ingen sjukförsäkring.
-Har du pratat med nån kardiolog här? -Nej, snälla.
Okej.
Säg inget.
-Då får jag sparken. -Okej.
Jag ska inte berätta för nån.
-Okej. -Ja.
Hur länge måste du jobba innan du får din försäkring?
Fyra månader.
Okej.
Jag kan hjälpa dig.
Kom igen.
Du klarar fyra månader.
Det kommer att gå bra.
Okej?
-Fryser du? -Ja.
Här.
-Det är nåt fel på dörren. -Åh, det är den här.
Tack.
-Det blir en lång natt. -På tal om energi, hur var det i parken?
Hon bokade av det.
-Vad tråkigt. -Ja. Det blir nästa vecka.
-Hon ringde när jag hämtade flickorna. -Ja.
-Jag förväntade mig faktiskt det. -Vänta lite.
Hej. Läget? Var är Sonya?
Vad har vi?
Hon hade en familjegrej, så jag sa att jag skulle sköta hennes överlämning.
-310… -Ja.
…gick bort precis när vi bytte skift.
-Ana? -Ja. Fru Martínez.
Fråga inte. Jag vet inte vad som hände. De har ringt hennes make. Han är på väg.
309. Han blev sämre vid middagstid…
Ana dog.
…tillbaka vid åttatiden. Lungavdelningen kom. De intuberade honom.
Hur kunde de bara lämna henne så här?
Min mamma dog på ett sjukhus när jag var liten.
När jag kom för att se henne var det… Först och främst tappade de bort kroppen…
-Nej. -Jo. Helgalet. Bara i ett par timmar.
Och när de hittade henne var det så här.
Hon var typ, halvklädd, naken… En enda röra.
Väldigt länge var det så jag tänkte på henne.
Åh, Charlie.
Så för mig är det här den viktiga delen.
Ja.
Hitta lite värdighet.
Mr Martínez är där ute.
Han vill verkligen prata med dig, Amy.
Gå du.
-Går det bra? -Ja, jag fixar det här.
Okej, ge mig historien igen.
SJU VECKOR SENARE
Ett misstänkt dödsfall, mrs Martínez, Ana.
Hon kom till akuten med en negativ reaktion mot amoxicillin.
Och? Hon reagerar på antibiotika. Vad mer?
De är inte säkra.
-De vet inte vad hon dog av? -Nej.
-Hur gammal var hon? -Sjuttiosju.
Sjuttiosju.
Så varför är vi här?
Konferensrummet är hitåt.
Inspektörerna Braun och Baldwin, välkomna. Jag är Linda Garran, riskansvarig.
Det här är Duncan Beattie, advokat. Vår styrelse.
Ni kanske känner Malcolm Burrel från kommunfullmäktige.
Jag stöttar den lokala polisen och distriktsåklagaren.
Det är trevligt att träffa er alla.
Okej, vi vet inte så mycket.
Bara att nån har dött.
En oförklarlig incident där patienten avled.
Hur då oförklarlig?
De medicinska experternas åsikt
är att det här var en ovanlig, negativ läkemedelsreaktion.
Men vi hittade absolut ingenting som tyder på att det var avsiktligt.
-Varför ringde ni? -Vi tyckte inte det var er sak,
men hälsovårdsdepartementet avgör när vi ska kontakta er, så här är vi nu.
Vilka läkemedel är det?
-Alla finns med på listan. -Tack.
Det är ett komplicerat dokument.
Det är smällar man får ta.
Om ni går till sidan tre,
så ser ni när patient 1 hade avvikande provresultat
och livshotande symptom.
Var är fru Martínez kropp?
Den har lämnats ut till familjen.
Har de gjort en stämningsansökan?
Vi tror inte att familjen är medveten
om de ovanliga omständigheterna när patient 1 avled.
Borde ni inte ha berättat för dem?
Det var en situation som växte fram.
Parkfield sökte juridisk rådgivning så att allt skulle bli korrekt.
Men var är fru Martínez kropp? Hur får vi tag på den?
Så vitt vi vet har familjen låtit kremera henne.
När dog hon?
För sju veckor sen.
Vi gjorde en internutredning. Därav fördröjningen.
Okej.
Vi behöver så klart intervjua all personal som jobbar på intensiven.
Bered väg. Jag är en viktig person i staden.
Jag är faktiskt den allra viktigaste personen i staden,
och kanske även den viktigaste personen väster om Pecos härad.
"Var nu det ligger."
-Jag är borgmästare i Humdrum Falls. -"Och vad gör du?"
"Gör"? Jag gör ingenting. Jag är borgmästare.
Okej.
"Men du måste göra nåt nu."
"Det här må vara en bortglömd by, men den har invaderats av utomjordingar."
Jag måste slå upp det i Konsten att vara borgmästare.
Ett. Man får ha en fin kedja på sig.
Två. Man blir skjutsad runt i en stor bil av en egen chaufför.
Tre…
Man äter. Det är…
"Tre. Man får äta och dricka gratis."
-Jag klarar inte den delen. -Bli inte frustrerad.
Va? Det är ju toppen.
Nej. Och läraren sa att jag skulle ha kostym och en mustasch.
Klä mig som en man. Han sa att en flicka som borgmästare skulle bli konstigt.
-Kvinnor kan vara borgmästare. -Jag sa det, men…
Pjäsen handlar om utomjordingar. Är kvinnliga borgmästare så konstiga?
Skit i honom.
-Jag är här! -Hej!
-Jackie! -Nej! Du får inte gå än.
Förlåt, tjejen.
Gissa vad jag har.
Kom.
-Gissa vad jag tog med. -Godis?
Okej, fatta mina händer.
Säg efter mig.
-Jag är borgmästare i Humdrum Falls. -Jag är borgmästare i Humdrum Falls.
Där satt den.
Grädde och två sockerbitar.
Har internutredningen kommit?
Inte än. De behöver mer tid för att sammanställa alla relevanta akter.
-Sju veckors försprång räckte inte? -Man kunde tro det.
Vill du att jag
går igenom personalen?
Det är redan gjort.
En sköterska hade blivit anmäld för olaga intrång i Pennsylvania.
En sjuksköterska?
Ja, en manlig sjuksköterska. Charles Cullen. C-U-L-L-E-N.
Jaha. När?
Åtta år sen.
-Vilket distrikt var det i Pennsylvania? -Palmer.
Polisen i Palmer.
God dag. Jag är inspektör Braun på mordroteln i New Jersey.
Jag behöver info om en kille ni plockade upp 1995.
Kan du ta fram ärendemappen åt mig?
-Har du ett namn? -Det är Charles Cullen.
-Där är en Post-it på mappen. -Det finns en Post-it på mappen.
Hon vet inte om den hör dit. Kan du stava det?
Det står "digoxin".
Digoxin? Vad är det? Ett läkemedel eller nåt?
Har ni något annat på honom? -Gripen för olaga intrång och…
Gripen 1995 för olaga intrång och ofredande.
Han skar sönder en kollegas däck när de gjort slut.
Åtalet lades ned.
-Vad? Åtalet lades ned? -Ja, samtliga åtalspunkter.
-Ja. -Åh.
Okej, tack så mycket.
-Japp. -Hej då.
Det är nåt som inte stämmer.
Parkfield dröjde två månader med att anmäla.
En internutredning man inte vill visa. Dyra advokater.
Okej.
Nå…
…varför skulle de vilja dölja ett dödsfall? Vad är motivet?
Det är ett företag.
Det finns ingen bättre motivation än pengar när det gäller sånt.
Hallå? Ni kan fortsätta äta. Vi ska inte ta så mycket av er tid.
Vi vill bara göra er medvetna om en händelse som sjukhuset utreder.
Vi ville försäkra er om att styrelsen och jag
hanterar incidenten och allt som har med den att göra.
Men vi ville samla er alla
och göra er medvetna om att polisen också är inblandad.
-Och… -Vad handlar det om?
Det har uppstått problem kring en patients död på avdelningen.
Var det ett misstänkt dödsfall? Jag menar, om polisen utreder…
Jag vill vara tydlig. Vi utreder, med hjälp av polisen.
-Vet du vilken patient det är? -Nej.
Men eftersom det görs en extern utredning, är vår advokat, mr Beattie här.
Han vill också säga något.
Tack.
Jag vill bara säga att jag kommer att prata med var och en av er,
men som ett generellt uttalande till er alla,
vill jag bara säga att i såna här fall
måste patientens sekretesskydd absolut prioriteras.
Era anställningsavtal är väldigt tydliga vad gäller detta.
Den som pratar med polisen utan en sjukhusrepresentant närvarande
bryter mot det avtalet.
Jag och mr Beattie finns här för er.
Vi vill vara närvarande vid alla samtal för vi har ert bästa för ögonen.
Ni har full tillgång, men hon måste vara med.
Nej. Absolut inte. Hon får inte vara där.
-Hon är riskansvarig, det är hennes jobb. -Vem pratar om chefen är med?
Vi vet inte ens vad som hände. Vi har inte ens en kropp.
Deras enda villkor är att hon ska vara med i rummet
och att ni inte pratar detaljer om mediciner.
Jag förstår att de ber om det, men varför gick du med på det?
Du ska ju vara åklagare.
Så vitt jag kan se samarbetar de fullt ut med er utredning.
-Det här är allt vi har. Är det samarbete? -De berättade om det där.
De samlar ihop dokumenten. Det är klart. De skickar det genast.
Låt mig fråga.
Varför skulle Parkfield genomföra en sju veckor lång internutredning,
sen ringa oss och sätta henne i rummet om det inte var nåt?
Skälig aktsamhet.
Den här diskussionen är över. Hon är med.
Punkt slut.
-Hej, Amy. -Hej.
Syster Loughren.
-Inspektör Braun och Baldwin. -Hur är det?
-Vad gäller det? -Bara några informella frågor.
Polisen pratar med ett antal anställda på intensiven.
Okej.
Minns du Ana Martínez?
Ja, Ana var min patient.
Minns du nåt konstigt med det som hände henne?
-Konstigt? -Ja, hon dog.
Ja, och det var väldigt sorgligt. Det kom plötsligt.
Plötsligt?
Patienter dör på intensiven, men…
…det var oväntat.
Jag ville inte störa. Får jag prata med dig?
Ursäkta mig. Jag är strax tillbaka.
Jag hoppas det är viktigt. Jag ville inte ha några avbrott.
Ser du några avvikelser där?
Nej.
Vänta, jo. Hennes blodsocker.
Det är…
Ja, blodsockret är fel. Där finns inget C-peptid.
-Konstigt. -Vad betyder det?
Insulinet i hennes blod tillverkades inte av hennes kropp. Nån gav det till henne.
Ser du där att hon fick insulin?
Alltså, det står inte på listan, och hon är inte diabetiker.
så insulin skulle ha varit ett dubbelt medicineringsfel,
vilket är ovanligt, så…
-Dubbelt fel? Är det ovanligt? -Ja.
-Skulle det ha dödat henne? -Säkert.
Förlåt.
Var var vi?
Låt mig se. Kan du berätta något om dina kollegor?
Ni misstycker väl inte till en fråga om en kollega?
-Naturligtvis inte. -Bra.
Du jobbar med en viss Charlie Cullen.
-Ja. -Kan han vara inblandad?
Jag tror att ni drar förhastade slutsatser.
Charlie var inte där.
Ana dog på dagskiftet. Charlie och jag jobbar natt.
Vi har inga skäl att misstänka att det var något annat än en olycka.
Tack.
Jag känner Charlie väl.
Vi jobbar tillsammans, och han är en mycket bra sjuksköterska.
-Han skulle inte göra ett sånt misstag. -Tack, Amy.
-Var är den där internutredningen? -Vi granskar den fortfarande.
Tja, ni behöver inte granska den. Vi kan ta den som den är.
Jag ska be teamet att skicka lådorna i morgon.
Men jag hoppas att ni inser att det har varit sju tuffa veckor.
Åtta.
Det har gått åtta veckor.
Jack Ivins. 19 juli 1988.
Genomgick gallblåseoperation i torsdags. Inga komplikationer tillstötte.
Katetern är inne.
Förbered för defibrillering. 150 joule.
-Undan. -Alla undan.
Defibrillerar nu.
Fortsätt kompressionerna.
Ett och två och tre och fyra och fem och sex…
Kompressioner…
…nio, tio, elva, tolv, tretton…
Sluta. Vi kollar efter puls.
-Inget på den här sidan. -Återuppta kompressionerna.
Vi ger ett milligram adrenalin.
…sex, sju, åtta, nio, tio…
Förbered för defibrillering. 200 joule.
Adrenalinet klart.
Fortsätt med inblåsning.
-Tjugo. -Fortsätt med kompressioner.
Säg något.
Är adrenalinet klart?
Byte om fem, fyra, tre, två…
Trettiofem.
Alla undan. Syret klart.
Jag kommer in. Ingen puls.
Fan, fortfarande inget tryck.
…fyra och fem och sex och sju och åtta och nio, tio,
elva, tolv, tretton, fjorton, femton.
Fan också.
Tjugofem. Nu!
Kom igen!
SÄKERHETSKOD
TA UT: 1 TABLETT ACCEPTERA AVBRYT
Ta de här.
Du får sparken.
Det finns ett fel i PYXIS.
Om man avbryter en begäran sent nog så öppnas den ändå.
Det är läkemedelsstöld, Charlie.
Amy, sluta. Oroa dig inte. Jag ska hjälpa dig igenom det här.
Hej, vad sa han?
Han har rätt. Du borde nog berätta för Alex,
ifall något händer och jag inte är där.
De har ingen annan än mig. Jag kan inte lämna dem.
Nej, du ska inte lämna dem, Amy.
Det kommer inte att hända. Vad är det? Två månader?
Jag ska hjälpa dig. Du ska bli opererad och vara med dina tjejer.
Så blir det.
Okej?
Men du borde berätta för Alex.
Jag vet att det låter läskigt, men det är det inte.
Hjärtat har ventriklar.
-De är som kammare. -Ja.
Två små kammare, som ballonger som fylls med blod.
De flyttar runt blodet i kroppen.
Och mina, de är bara,
de är för stora, och de blev lite för tunna.
Men jag klarar mig. Jag har medicin.
Jag har läkare som tar hand om mig, och jag kommer snart att vara som vanligt.
Men din mamma behöver vår hjälp, Alex.
Om hon skulle ramla eller börja prata konstigt,
eller om det är svårt att väcka henne,
då sätter du Maya framför tv:n, och ringer 112 och sen ringer du mig.
Ja, men det kommer inte att hända.
Det ordnar sig. Jag kommer att bli bra.
Får jag titta på tv nu?
Okej.
Men jag är här ifall du vill…
Charles Cullen med C.
C-U-L-L-E-N.
Visst. Vänta lite medan jag hämtar hans personakt.
Toppen, tack.
Jag måste bara kolla en grej med min chef.
Okej. Visst.
Hallå?
Hej. Inspektör Braun här. Vem pratar jag med?
Mark Rossi. Advokat för S:t Aloysius sjukhusgrupp.
Mr Rossi, hej. Jag hoppas att ni kan hjälpa mig.
Jag söker information om en före detta anställd hos er
från 1996, Charles Cullen.
Våra anställdas uppgifter är strikt sekretessbelagda.
Jag ville bara bekräfta hans anställningstid, inget annat.
Vi lämnar gärna all relevant information så snart vi får ett föreläggande.
Okej, ja, tack så mycket då. -Tack.
Vilket jävla skämt. Så fort de hör hans namn vill ingen säga nåt.
Inspektör Baldwin?
-Ja. -Från Parkfield Memorial-sjukhuset.
Det är internutredningen.
-Ni måste bara skriva under här. -Okej.
-Behöver du hjälp med lådorna? -Nej, det är bara den här.
Ha en bra dag.
-Miss Garran. -Inspektör Baldwin.
-Tack för att ni tar emot mig. -Hoppas vi kan avsluta det här.
Jag har bara några frågor.
Pixie-rapporten. Ni har alla läkemedelsuttagen…
PYXIS.
Det stämmer.
Ni har alla sjuksköterskornas läkemedelsuttag här.
-Eller hur? -Ja.
Jag hoppades att jag kunde få hela rapporten,
för den här visar bara en kort period nära Anas död.
Informationen lagras tydligen bara i fyra veckor.
Ni måste ha tagit en kopia under internutredningen, eller hur?
Jag tror inte det.
Jag kan kolla, men allt vi har skickades till er.
Ni förstår, det här är sidan nio,
så sidorna ett till åtta måste vara här nånstans.
Jag ska se vad jag kan göra.
Syster Garran, det ser ut som om ni undanhåller bevis.
-Jag vet inte om jag förstår… -Sex sidor. Var är resten?
Jag är ledsen. Jag…har ett möte till och jag kan inte flytta det…
-Åh, jag är inte färdig. -Jag bokar om med ert kontor.
Sätt er.
-Ursäkta… -Sitt ner för helvete!
Ni vet exakt vad ni håller på med.
-Hej på er. -Hej.
Jag vet att man inte får ta med barn hit, men ingen annan kunde ta hand om henne.
-Det är okej. -Tack.
-Vad heter hon? -Vanessa.
Stökiga Nessie.
Stökiga Nessie? Okej.
Jag har två tjejer, så jag förstår det.
-Hur gammal är hon? -Sex månader.
Åh. Sover hon hela natten än?
-Nej. -Hon håller nog på att få tänder.
-Åh, ja. -Ja.
Syster Loughren?
Inget akut. Vi har en kod lila i 300.
Okej.
-Vad betyder kod lila? -Att pizzan har kommit. Vill du ha en bit?
Jaså.
-Jag kan ju inte avstå pizza. -Det kan du inte.
Du däremot, måste tyvärr säga nej till pizza.
Okej.
Men du läker bra och kommer att hålla i Vanessa på nolltid.
Hon sa åt mig att dra åt helvete 15 gånger på telefon.
Herregud.
-Det var inte snällt. -Jag har inte berättat det bästa än.
För att hindra mig från att träffa tjejerna,
har hon nu hittat på en historia om att jag var elak mot hennes hund.
Jag skämtar inte. Det blir bättre och bättre.
Det skulle vara skrattretande om det inte var sant.
-Jag är ledsen. -Nej. Skämtar du? Det är mitt eget fel.
Jag valde en galen kvinna.
Två minuter, flickor.
Ska du hämta din ryggsäck och din kappa?
-Vill du ha hästsvans? -Visst.
Vackert hår.
Jag skulle vilja stanna hemma.
Jag också.
-Hämta jackan. Jag älskar dig. -Ja. Älskar dig.
Vad mer finns där? Finns där nåt nytt?
Ja, där fanns en lista på alla läkemedel som fanns i Ana Martínez kropp.
-Insulin? -Ja, och ett till.
Hör här. Digoxin.
Digoxin.
Baldwin.
-Menar du allvar? -Fan också.
Du skrek åt henne. Malcolm Burrel från kommunfullmäktige ringde.
Danny ber gärna om ursäkt till mrs Garran.
För sent. Ni är båda portförbjudna på sjukhusområdet.
Va?
De kan inte porta oss från en brottsplats vi utreder.
-Vilket brott? -Mord.
Vad har du som stöder det?
Dokumenten och en intervju med en sköterska
som var säker på att offret fick insulin.
-Vilket offer? -Ana Martínez.
Ni har ingen kropp.
Ingen kropp, ingen obduktion. Ni vet hur det funkar.
Portad från det jävla sjukhuset?
Hej, Kelly. Tom ringde för att höra hur det var med dig.
Jag kan inte komma över hur söt lilla Vanessa är.
Vem är Vanessa?
Kelly, vet du var du är just nu?
Svara, raring.
Jag är på sjukhuset.
Vilket sjukhus?
Okej.
Krama mina händer.
Kom igen. Krama mina händer.
Lite ljus.
Har Tom varit här?
Han ringde och kollade läget.
-Hej, Tom, det är Amy från sjukhuset. -Hej, Amy. Vad händer?
Du borde komma hit. Det har skett en förändring över natten.
Du borde komma hit så snart som möjligt.
Okej, vi ses snart.
Jag kollade Beth. Hon sover fortfarande.
-Jack har tryckt på sin ringknapp… -Åh herregud.
Va?
Hon har insulin i blodet.
Kod Blå. Västra flygeln.
Åh nej… Åh, herregud!
Nej!
Åh, Gud!
Herregud!
Det är ingen fara.
Fan också.
Hej. Förlåt att vi stör så här.
Ingen fara.
Vi behöver din hjälp, Amy.
Jag vet inte vad som hände med henne.
Med vem?
Kelly Anderson. Jag menar…
Vem är Kelly Anderson?
Finns det ett nytt offer?
Ett nytt dubbelt medicineringsfel?
-Var Cullen med Kelly Anderson? -Det har inget med Charlie att göra.
-Hur väl känner du honom? -Jätteväl.
Gör du?
Han har varit på nio sjukhus. Inget av dem pratar med oss.
Vad menar du? Jag…
Nej. Om nåt hänt, skulle han inte fått ett nytt jobb.
-Sjukhuset skulle ha gjort något. -Man vill ju tro det.
Ja.
De vägrar tala med oss.
Du måste hjälpa oss.
Mamma, kommer du?
Hej, sötnos. Jag kommer snart. Vänta där inne, okej?
Okej.
Jag kan inte prata nu. Mitt barn är här och…
Okej. Här är mitt visitkort.
Ring mig. Han kanske inte är den du tror.
-Ha en trevlig dag. -Tack.
Hej.
-Behöver du nåt? -Nej.
-Inte? -Det är bra.
Okej. Säg till om du känner dig trött.
Det ska jag. Jag mår bra.
-Gör du? -Ja.
Okej.
Amy fucking Loughren!
Halvportionen!
-Det är så kul att se dig. -Jag vet. Du är så snygg.
-Verkligen? -Ja! Du ser fantastisk ut.
-Tack. -Det var så lite.
-Jag är utmattad. -Hej! Vill ni beställa?
-Jag tar en ostomelett. -Okej.
-Vad passar bäst till det? -Chardonnay.
Åh. Ett stort kallt glas torr chardonnay.
-Jag tar samma. Tack. -Okej. Det ska bli.
När var vi på det här fiket sist?
Länge sen. Typ ett årtionde sen, minst.
-Va? -Tolv år?
Jösses. Jag börjar bli gammal.
-Varsågoda. -Tack.
Hur mår Paul?
Vi har skiljt oss.
-Åh, fan. -Det är ingen stor grej.
Det var länge sen, och vi delar vårdnaden om hundarna.
Vi jobbade hårt för att komma överens. Jag är så glad att du ringde.
Jag med.
Jag ville bara fråga dig. Det är… Det är lite konstigt.
Jag älskar konstigt.
Men minns du att du jobbade med nån som heter Charlie Cullen?
-Ja. -Jaså?
-Varför det? -Jag jobbar med honom nu på Parkfield.
Det fanns ett rykte om honom.
Att han orsakat ett dödsfall. Att han gav nån en överdos.
Jaså. Med vad?
De hittade insulin i den döda killens droppåse.
De hittade det i flera.
Nålstick i påsarna i förrådet.
Någon hade spetsat dem innan de togs i bruk.
Varför trodde de att det var Charlie?
Det gjorde de inte.
Men vi hade dödsfall varenda kväll. Ibland två eller tre.
Och efter att han slutat
hade vi bara, typ, ett i månaden.
Har ni många dödsfall?
Herregud.
Åh!
Hej.
Försiktigt.
Du är okej. Det är okej.
Amy, det är okej.
Du är på akuten. Du är okej.
Jag tittade till tjejerna. Jackie är med dem.
Jag kan hämta hit dem.
-Nej. -Inte? Okej.
Vill du ha vatten?
Inte?
Skräm mig aldrig så igen, är du snäll.
-Jag vill gå härifrån. -Jag vet.
Jag fattar. Vi ska inte låta dem få reda på det.
Var är sjuksköterskan?
Oroa dig inte. Blodtrycket ser bra ut.
Din puls har varit under 80 den senaste timmen.
Jag såg provresultaten. Ditt troponin är högt, men på väg ner.
Så det är bra. Du är okej.
Du hade tur. Det kunde ha varit mycket värre.
-Jag vill åka hem. -Jag vet.
-Okej. -Hej. Jag såg att pulsen steg.
-Är du vaken? -Ge mig en utskrivningsblankett!
Det är ingen bra idé. Hon borde vara kvar här i natt.
Vi fixar det.
-Jag vill bli utskriven. -Är du säker?
Jag kör henne hem och ser till att hon har hjälp. Tack.
Det är bra. Tack.
Du.
Snälla, sluta.
Okej.
Ge mig din arm.
Är det säkert att jag inte ska komma in?
Jag sover gärna på soffan. Jag kan…
-Jag kan ta tjejerna till skolan. -Jag vill inte skrämma dem.
Det kommer inte att hända nåt. Jag behöver bara sova.
Du har rätt.
-Tack, Charlie. -Ja.
Men om du behöver nåt…
-Då ringer jag dig. -Ja?
Det är en månad, Amy.
Vi fixar det här.
Du fryser. Gå.
Okej.
Ring mig.
Det måste hållas hemligt.
Herregud.
Ingen får veta.
Jag får sparken.
Vi förstår.
Han gör det i förrådet…
…innan de ens används.
Han injicerar insulinet i påsarna.
Och eftersom det går in i blodomloppet så långsamt
kan det ta timmar eller en hel dag att döda någon.
Han dödar dem utan att röra vid dem.
Kan han lägga något annat än insulin i påsarna?
Vilken klar vätska som helst.
Är digoxin en klar vätska?
Ja.
Kan det döda nån?
Sköterskan du träffade, tror du hon vill prata?
Nej.
Hon skulle mista sitt jobb.
Kan du ta en titt på det vi har från Parkfield?
Var är resten av det?
Det är allt. Det var allt de gav oss.
PYXIS-rapporten är bara två sidor.
De sa att filen lagras i fyra veckor.
Nej, det är en dator.
Den behåller informationen sedan den installerades. Det är…
Jag ska skaffa fram Charlies PYXIS-rapport från maskinen på min avdelning.
Och vi använder det för att bevisa att han hämtade ut insulin
och digoxin när Ana dog.
Problemet är att Ana Martínez kremerades, så vi har ingen obduktion.
Det vi behöver är en riktig kropp.
SÖK: CULLEN
SKRIVER UT RAPPORT
PATIENT: JACK IVINS LÄKEMEDEL: DIGOXIN
HUGH RUPERTSON DIGOXIN
REBECCA BRAGG INSULIN
Vi fick Kelly Andersons makes tillåtelse att gräva upp och undersöka hennes kropp.
Från obduktionen vet vi att insulin och digoxin fanns i hennes blod
och orsakade hennes död, tidigt den 15:e.
Och den 14:e, klockan 20:47,
ser man att Charlie tog ut insulin och digoxin från PYXIS.
Och om ni tittar på Kellys rapport,
sjunker hennes blodsocker kraftigt klockan 21:56.
Det är insulinet som börjar verka.
Hon får arytmi klockan 22:15. Det är digoxinet.
Så han höll i två mordvapen. Klockan 3:57 är tiden för dödsfallet.
Allt finns där.
Vänta lite. Vänta.
I den här PYXIS-rapporten står det avbokningar, inte uttag.
Ja, det är ett fel i systemet.
Om man avbokar i sista minuten så öppnas lådan,
men avbokningen registreras.
-Och Cullen visste om det? -Ja, jag såg honom göra det.
Insulin, digoxin. Det finns hundratals uttag här.
Okej, men inte enligt detta. Här ser det ut som om han aldrig fick dem.
Men det fick han.
Såg du honom göra det här?
Det här är avgörande bevis.
Ja, men inte det här.
Det är bara avbokningar. Det finns inget uppsåtligt.
Inga bevis. Det finns…
Han har gjort det sen han började på Parkfield. Titta.
Titta på alla upprepade avbokningar.
Titta. De följs inte upp med en korrekt beställning.
Han har gjort upprepade beställningar av vecuronium och digoxin.
Det bokstavligen skriker att det är fel. Det är…
Kanske. Parkfield kanske bara inte förstod.
Kom igen, grabbar. Linda Garran har varit sjuksköterska.
Hon förstod.
Jodå. Hon vet, och hon gör ingenting.
Syster Cullen, tack för att ni kom hit på er lediga dag.
Ni kan kalla mig Charlie.
Vi har stött på nåt oroande.
Vilket sjukhus var ni anställd vid innan ni började här?
St. Elizabeth.
Och vilken period var ni anställd där?
Jag vet inte. Är det nåt problem från St. Elizabeth?
Några kollegor satte dit mig. Jag vet inte. De kanske är på gång igen…
Vad vi oroar oss för är datumen du angav i din ansökan.
Minns du vad de var?
Juni 2001 till augusti 2003, kanske.
-Ja, så skrev du. -Okej.
-De datumen är felaktiga, mr Cullen. -Jaså.
St. Elizabeth har bekräftat din anställning från maj,
så dessa avvikelser på din ansökan
ger oss inget annat val än att avskeda dig
med omedelbar verkan.
Får jag sparken för att jag skrev fel datum i min ansökan?
Det står i kontraktet.
Jag antar att jag måste skriva under nåt.
Var det allt?
Det var allt.
Tack, mr Cullen.
Jag fick precis nyheter från Parkfield. De har hanterat Cullen-frågan.
-Vad betyder det? -Han har fått sparken.
-Va? -Så de lät honom bara gå?
Vad sa de?
Att han avskedades på grund av avvikelser i hans kontrakt.
Och hur var hans reaktion? Var han stabil?
Vänta, ni tror väl inte att det här kan göra honom ännu farligare?
Han får åtminstone inte vara nära patienter.
Han kan inte skada nån.
Han har varit på nio sjukhus. Nio. Vad är det du inte förstår?
Alla säger samma sak. De mörkar sitt eget ansvar.
Det händer om och om igen.
Han får ett nytt jobb på ett annat sjukhus och allt fortsätter.
Ni lät det här hända.
Titta inte på mig. Ni gjorde faktiskt det.
-Jackie, jag är hemma. -Maya.
-Herregud! -Maya! Kan du säga din replik?
Hej, flickor.
Jag har glömt bort den.
Wow.
Va?
Har du inte manuset?
-Jag har inte manuset. -Herregud.
Okej, jag har tappat bort det.
Maya, du har gjort det här så många gånger!
Okej, Alex, var snäll mot din syster.
-Maya säger Charlies del. -Hej.
Vad gör du här?
Vi repeterar.
Var är Jackie?
Jag sa att hon kunde åka hem. Så det bara är vi i kväll.
Vi lagade mat.
-Det gjorde vi. -Charlie lagade mat.
-Jag hjälpte till. -Nähä.
-Joho. -Nej, det gjorde du inte.
-Jo! -Alex, allihopa lagade mat.
Varför är du så konstig?
Det är jag inte.
-Vi lagar nåt speciellt. -Det är hans mammas recept.
-Kom. -Mums!
Sätt dig, slappna av. Njut av "Borgmästaren i Humdrum Falls".
Ska mamma få spela Mop Hopsley?
-Ja. -Ja?
Alex…
Maya, kom hit är du snäll.
-Varför? -För att jag ber dig. Kom hit.
Jag vill inte.
-Du, gå till din mamma. -Kom hit.
-Kom hit nu! -Men varför? Jag har kul.
Gå till ert rum. Gå.
Varför är hon så arg?
Jag vet inte.
Jag antar att du hörde.
Japp.
Sa hon varför?
Nej.
De sparkade mig tydligen för att jag skrev fel datum på ansökningsblanketten.
Åh.
-Ja. -Ja.
Det har varit en knäpp dag.
Det har varit några knäppa månader. Egentligen är det…
Det var inte ens meningen att jag skulle jobba här.
Jag tog jobbet för jag ville vara nära mina barn.
Sen, när jag kommit hit, får jag inte ens träffa dem.
Och sen börjar hon hitta på den här galna historian om att förgifta hunden
och nu det här, du vet…
Jag tror att universum hatar mig.
-På allvar. -Charlie…
-Som det är nu. -Du vet att det inte är sant.
Jag är ledsen att det här hände dig.
Nej, snälla. Jag är ledsen, för jag vet att du har tre veckor kvar,
och jag är inte där, men jag kan hjälpa till här.
Jag kan ta hand om dem, se till att du äter.
Vad du än behöver.
Verkligen. Vad som helst.
Det är okej.
Sa jag att Alex blev jättearg häromdagen?
-Nej. -Jo. Hon blev helt vansinnig.
Hon grät och skrek. Hon har det jättejobbigt.
Jag jobbar så mycket, så…
Jag är så ledsen. Jag vet, det är mycket.
Men jag tror att det som skulle hjälpa mig
är om jag kunde umgås med dem ensam, okej?
Bara jag och tjejerna.
Och det känns hemskt att säga det här till dig,
för jag vet att det här har varit en helvetes dag för dig.
Jag menar, ärligt talat, du har haft ett helvetes år.
Nej.
Och…
Jag önskar jag kunde vara där för dig.
Det här känns för jävligt. Förlåt.
Nej. Amy, sluta. Jag fattar. Det är dina barn, de behöver det här.
Ja.
Och du är en bra mamma.
Nej, se på mig.
Du är en bra mamma.
-Okej. -Jag är glad att jag kan hjälpa till.
Lova mig att du äter.
Det luktar gott.
Det är min mammas recept.
-Okej. -Vet du vad?
Att bara sitta här, prata med dig,
vara med dig…
…fick mig att inse att allt kommer att bli bra. Jag har dig.
Jag har Maya och Alex. Jag har mina tjejer.
Det är ett jobb. Jag kan skaffa ett jobb.
Det kan du.
Ja.
Hej då.
Charlie, hej.
Åh, hej.
-Jag skulle… -Mår du bra?
Ja! Jag…
Förlåt att jag var så konstig igår. Igår kväll var det bara…
-Nej, sluta. -Förlåt.
Fick du och Alex lite tid efter att jag åkte?
-Det fick vi. Ja. Tack. -Åh, bra.
Jag tror… Du vet, jag tror att ni… Typ, båda behövde det.
Jag är glad att jag kunde vara till hjälp.
Jag ska precis till jobbet, och…
Charlie, det stör mig så mycket att du inte kommer att vara där.
Jag vet. Jag saknar dig med.
Vill du gå till parken eller nåt? Med tjejerna?
LUNCH
Amy?
Kanske lunch.
-Ja. -Okej.
Lunch går bra. När passar det dig?
Låt mig fundera… ett ögonblick.
Lördag?
Ja. Lördag fungerar.
Men jag måste gå till jobbet nu, så…
-Jag hittar ett ställe och meddelar dig. -Sms:a mig.
Okej, hej då.
-Hälsa Sandra. -Det ska jag.
-Hej då. -Hej då.
Vi ses sen. Hej då.
Bra jobbat. Minns du vad vi pratade om?
Vi kan bara stoppa honom om han erkänner, så vi måste få honom att göra det.
Helvete.
Hennes puls ökar.
Jag hoppas att ni kan höra mig.
Okej.
Fan.
Han kommer in nu.
Hej!
Hej.
-Hallå. -Hej. Hur går det?
Jo, du vet.
-Är du okej? -Ja.
Ja.
Jag gillar det här stället.
Hur är det med dig?
Vill ni ha nåt att dricka?
-Jag vill ha iste, tack. -Iste.
Jag vill bara ha vatten. Tack.
Vad tycker du?
Jag börjar ett nytt jobb ikväll. Jag hoppas att de ger ett gott intryck.
-Var? -Elmsworth.
-Ska du börja på Elmsworth? -Ja, ikväll.
Jag har alla mina grejor i bilen. Redo för en ny start.
Det var… Oj, Charlie.
-Vill ni beställa? -Jag tar en ostburgare.
Jag med.
Okej. Två ostburgare, tack.
-Hur mår flickorna? -Jättebra.
-Hur mår borgmästaren? -Toppen.
-Mår du bättre? -Ja.
Det har varit hemskt på jobbet utan dig. Vi var som partners.
Jag vet.
Det värsta är att alla bara snackar skit om dig hela tiden.
Jag anade att de skulle göra det.
Det gör mig arg för att du inte kan försvara dig.
Så jag läxar upp alla, och Sandra…
-Herregud! -Hon fick sig en åthutning.
Nu kommer de att snacka skit om mig.
Jag vill inte prata om Parkfield. Det är…
Varför inte?
Är det för att… det de säger är sant?
För, du vet,
jag bryr mig inte ifall du har gjort det där.
Jag skulle kunna förstå.
Du kunde förklara…
Jag har inte berättat att jag får träffa mina tjejer.
Två dagar varannan vecka.
Jag tänkte att du, Maya och Alex och jag och mina flickor,
vi kunde åka på en utflykt.
Jag vill prata om Parkfield.
Jag vill prata om det du gjort.
Jag måste gå.
Jag börjar ett nytt jobb. Jag får inte vara sen, så…
Men jag ringer snart.
Han går. Hör ni, han går. Han kommer ut nu.
Är du okej?
Var är Elmsworth? Amy, var ligger Elmsworth-sjukhuset?
Fem mil bort, i Pennsylvania.
Jag ringer Ellis.
Jag pressade honom för hårt.
Du gjorde ett fint jobb, Amy.
Det gick vägen. De tänker hämta honom.
-Okej. -De tar in honom.
Vi kan bara hålla honom i 48 timmar.
…och prata med folk,
och jag ska se till att det finns nåt i mitt sinne som…
Visa händerna.
Öppna dörren.
Sakta. Öppna dörren.
Du är arresterad. Ut ur fordonet. Sakta.
Ner på marken.
Lägg handen bakom ryggen.
Lägg den andra handen bakom ryggen. Stanna där. Rör dig inte.
Jag är inspektör Tim Braun. Inspektör Dan Baldwin deltar.
Idag är det lördag den 13 december 2003. Klockan är ungefär 20:14.
Vi är i krim-avdelningens förhörsrum med Charles Cullen.
Mr Cullen, kan ni säga ert fullständiga namn?
Charles Cullen.
Kan ni stava det, tack?
C-H-A-R-L-E-S C-U-L-L-E-N.
Kan vi kalla er Charlie, då?
Ja.
Okej.
Okej, Charlie.
Är det nåt du vill berätta för oss?
Jag menar, jag tror inte det, nej.
Hur många påsar dropp har du förgiftat på Parkfield Memorial-sjukhuset?
Vi vet att du dödade Kelly Anderson.
Vi vet att du dödade Ana Martínez och att det finns fler.
Vi vill bara prata med dig om det.
Jag får inte prata om patienter utan sjukhusets advokater.
Du jobbar inte där, du får säga vad du vill.
Du kan uttrycka dig fritt här.
Jag kan inte. Så…
Varför dödade du dem?
Var det bara kvinnor, Charlie?
De kanske påminner dig om din exfru? Det skulle jag kunna förstå.
Eller din mamma?
Jag kan inte.
Du vet, det där med droppåsarna.
Det var rätt smart.
Det var väldigt smart, Charlie.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Hur kom du på det?
Hur många har du dödat, Charlie?
Tio, elva?
Charlie, häng kvar, okej?
Kom tillbaka, Charlie.
Vi måste ha det här samtalet Jag vet att du klarar det.
Jag kan inte…
Charlie, kan du se på mig?
-Jag kan inte. -Kom igen, Charlie.
Du kan. Du måste göra det här. Jag vet att du kan.
Du…
Jag kan inte.
Charlie!
-Jag kan inte. -Jo Charlie, det kan du.
Jag kan inte.
Charlie!
Okej.
Vi har sett registret, PYXIS och dina beställningar där.
Vi har sett avbokningarna. Vi vet allt.
Att du förgiftade påsarna i förrådet. Att de andra systrarna tog dem.
Vet du vad? Du valde inte Kelly, eller hur?
Gjorde du det?
Vet du vad jag har undrat? Jag dömer dig inte. Charlie, hör på.
-Jag kan inte. -Du.
-Det kan du. Jo, det kan du. -Jag kan inte.
Jag kan inte.
-Du. -Jag kan inte.
Nu räcker det! Nu räcker det, Charlie!
Jag kan inte!
-Hej. -Hej.
-Vad hände? -Vi kommer inte att lyckas.
Han knäcks inte. Han kommer inte erkänna.
Vi måste släppa honom imorgon.
Jag beklagar.
Är du redo för det här?
Ja.
Kom ihåg, du får inte röra vid honom.
Du får inte ens komma nära honom.
Han var min vän.
Jag behöver bara träffa honom.
Hej, Charlie.
Kan du ta av hans handbojor, tack?
Snälla?
Är du okej?
Gå härifrån, Amy.
Fryser du?
Du är ju kall. Här. Jag ska lägga den här över dina axlar.
Så där.
Jag behövde dig verkligen de här senaste månaderna.
Och sen allt det här.
Det fick mig…
…att glömma vem du var för mig.
Glömma vad du gjorde för mig och…
…jag glömde din godhet.
Jag kommer aldrig att förstå.
Inte hur du, som är så snäll och generös,
hur du kunde skada folk.
Och jag är så ledsen
att jag ljög för dig och gick bakom ryggen på dig.
Det måste få dig att känna dig ännu mer ensam.
Du.
Du vet, jag hade aldrig… Jag ville alltid bara hjälpa dig.
Jag vet.
Jag vet det.
Och jag behöver dig fortfarande.
Vad vill du att jag ska göra?
Säg sanningen.
Jag gjorde det bara.
Jag är ledsen. Jag behöver mer än så.
Vad vill du veta?
Namn.
Jag minns inte alla namnen.
Berätta det du minns.
Douglas Stevenson.
Ana Martínez.
Kelly Anderson.
Och så…
Jag minns inte hans namn. Han var yngre.
-Jack Ivins? -Ja. Jack.
Jack. Japp.
Och sen var det en man på mitt sista sjukhus.
Han hade ett tyskt namn. Jag…
Varför?
De hindrade mig inte.
FÖR ATT UNDVIKA DÖDSSTRAFF,
ERKÄNDE CHARLES CULLEN SIG SKYLDIG TILL MORD PÅ 29 PERSONER.
DET VERKLIGA ANTALET OFFER TROS VARA SÅ MÅNGA SOM 400.
HAN FÖRKLARADE ALDRIG VARFÖR HAN GJORDE DET.
CHARLIE CULLEN AVTJÄNAR FÖR NÄRVARANDE 18 KONSEKUTIVA LIVSTIDSDOMAR
I ETT FÄNGELSE I NEW JERSEY
OCH KAN BLI VILLKORLIGT FRIGIVEN TIDIGAST ÅR 2403.
CULLEN VAR SJUKSKÖTERSKA I SEXTON ÅR.
DE FLESTA AV SJUKHUSEN HAN JOBBADE PÅ HYSTE MISSTANKAR MOT HONOM.
INGET AV DEM STOPPADE HONOM.
INGEN STRAFFRÄTTSLIG PROCESS HAR INLETTS
MOT NÅGOT AV SJUKHUSEN.
Vi måste upp. Det är skoldag idag.
Inte idag.
Idag stannar vi kvar i sängen.
AMY FICK DEN HJÄRTOPERATION HON BEHÖVDE
OCH BOR I FLORIDA MED SINA DÖTTRAR OCH BARNBARN.
HON ÄR FORTFARANDE EN BRA SJUKSKÖTERSKA.
Undertexter: Daniel Olsson