Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
ЛІКАРНЯ СВЯТОГО АЛОЙЗІЯ ПЕНСИЛЬВАНІЯ, 1996
Мені потрібна допомога!
Код Синій. Відділ 12.
-Код Синій. Відділ 12. -Потрібна допомога!
Що відбувається?
Я зайшов, у нього були судоми, і почався напад.
-Так, я візьму мішок Амбу. -Що сталося, Чарлі?
Я зайшов. У нього були судоми. Потім ШТ і серцевий напад.
-Я заміню тебе на компресіях. -Добре.
На три, два, один…
Молодці!
Вдих, два, три, чотири…
Так, що тут відбувається?
Я почув сигнал із холу. Зайшов, а в нього судоми.
Вимкнув ШВЛ. Помітив ШТ. Почалася асистолія.
-Робіть компресії. -Обережно, візок.
Поки без епінефрину. Компресії робили хвилину.
Так. Вводьте епінефрин, будь ласка. Зробімо паузу для перевірки пульсу.
Зрозумів.
Вдих.
Швидкі компресії.
-…дванадцять, 13, 14, 15. -Вдих.
Вдих, два, два, три. Вдих.
…шість, сім, вісім, дев'ять, десять, 11…
Перевірте пульс.
…чотирнадцять, 15. Пульсу немає.
-Ритм дозволяє дефібриляцію? -Так.
-Заряджайте 150 джоулів. -Заряджаю.
-Вдих. -Десять, 11, 12, 13, 14, 15.
-Швидкі компресії. -Давай.
…п'ять, шість, сім, вісім, 9, 10, 11…
-Добре, підготуйте до розряду. -Готово. Усе готово.
Знову на груди. Ще дозу епінефрину, будь ласка.
Трохи глибші компресії!
Вдих.
-Вдих. -Чекай.
Швидкі компресії.
Говори зі мною.
-Швидкі компресії. -Вдих.
-…тринадцять, 14, 15.
-Вдих. -Підготуйте епінефрин.
…чотири, п'ять, шість, сім…
-Заряд. -…десять, 11, 12, 13.
-Гаразд. Відійди. -Усе готово.
-Усе готово.
Готові. Продовжуйте.
-Три, два, один… -Вдих.
Швидші компресії, будь ласка.
Вдих.
…чотирнадцять, 15…
Двісті джоулів.
Вдих.
-Вдих. -Готово.
Ще розряд.
Продовжуйте.
Вдих.
-Жодної реакції. -Вдих.
…десять, 11, 12, 13, 14, 15.
-Чорт. -…три, чотири, п'ять…
Компресії.
…десять, 11, 12, 13…
Гаразд. З нього досить.
Зазначте час смерті й подзвоніть його дружині.
НА ОСНОВІ КНИГИ ЧАРЛЬЗА ҐРАБЕРА «ХОРОШИЙ МЕДБРАТ»
ЛІКАРНЯ ПАРКФІЛД МЕМОРІАЛ НЬЮ-ДЖЕРСІ, 2003
Ще трохи.
-Як давно ви одружені? -Три роки.
Он як. То ви молодята.
Сонечко, я так тебе люблю.
Добре. Усе готово.
Добре.
Можна їй води, будь ласка?
На жаль, не можна до завтра. Вона може вдавитися. Але ось.
Так їй полегшає.
-Мені треба йти, але я повернуся. -Ні. Ні, не йди.
-Ти знаєш правила. -Ні.
Не дозволено залишатися.
Семе, цей стілець відкидається.
Хочете ковдру й подушку?
Так. Дякую. Так.
Я не скажу, якщо ви не скажете.
-Зараз повернуся. -Дякую.
Ти залила літр. Чому тиск низький?
Не знають, але хочуть ще аналізи опівночі.
Добре, а Голлі?
Голлі стабільна, але їм ще треба…
Емі. Хочу обговорити з тобою 310.
Господи.
Ти дозволила родичу ночувати?
Старому. Так. Він втомився, і була перша ночі.
У нас немає персоналу для готелю для родичів.
Керівництво дало мені норму кавових фільтрів.
Кожен пенні ніби клятий в'язень.
Довелося благати Лінду Ґеррен про додатковий персонал.
Ясно.
Але я знайшла «нічним» допомогу.
Новий хлопець, багато досвіду, чудові рекомендації.
Чудово.
Будь ласка.
Це Вів.
Привіт, Голлі, це Емі.
Гаразд. Я вас трохи переверну.
Покладу руку сюди.
Я зустріла вашу сестру, коли почала зміну.
Вона така мила. Ви добре провели час разом?
Не віриться, що в неї близнюки.
Не знаю, як…
вона це робить.
Гаразд.
Один, два, три.
Як смажена курка? Трусила в паперовому пакеті?
Так. Готувала все, як сказала Джулія Чайлд.
Чудово.
Здається, ти ще винна мені за п'ятницю.
Але я можу почекати.
О ні! Вибач.
Ні, усе гаразд.
Я така ідіотка.
-Так, 20, 40… -Слухай, це не обов'язково.
-Усі мені не треба. -Шість, сім… Ні. Вісім…
Припини. Ось. Бери, тут 50. Вибач.
-Дякую. Вибач і ти. -Це твоє.
Ходімо, пане Тедді. Ми йдемо в школу.
Здається, ми домовилися, що пан Тедді не йде в школу.
-Дякую, мамо. -Ідіть сюди, пане Ранцю.
Я готова.
-Бувай. -Бувайте. Гарного дня. Люблю вас.
-До речі, закінчилося молоко. -Добре, я куплю.
-До зустрічі. -Дякую.
На уроки, дівчатка.
ЛОГРЕН, Е
Це не те, на що ми сподівалися.
Наскільки погано?
Якщо так триватиме, то за кілька місяців буде серйозна коронарна подія,
що може бути фатальною.
На минулому прийомі ти казав, є варіанти.
Знаю, але це було до цих результатів.
Тепер треба, щоб твоє серце дотягнуло.
До чого?
До черги на трансплантацію.
Ти маєш припинити працювати. Візьми лікарняний.
Не можу. Мені треба медстраховка.
Лікарняний оплачують лише після року роботи.
У тебе є діти, так?
Ага.
У тебе високий ризик інсульту.
Вони мають знати симптоми.
Першими ознаками епізоду є задишка, тиск у грудях, слабкість або омлілість.
Скажи їм на випадок, якщо щось станеться вдома. Гаразд?
-Вітаю. Логрен. -Так.
Я виписуюся.
Авжеж.
-Бачу, страховки немає? -Ні.
Обстеження і консультація разом 980 доларів.
Можна з двох кредиток?
Звісно.
Маріє, можеш мене підняти? Дивись телевізор.
…вітамін D. Дякую.
Привіт.
-Ти новенький? -Так, Чарлі.
Привіт, Чарлі. Емі.
-Привіт, Емі. -Радий знайомству.
-Ласкаво прошу. -Дякую.
-Тобі вже тут усе показали? -Ні, ще ні.
У мене є пацієнти, але…
Добре. Я тобі покажу.
Комп'ютер спільний для всіх.
Є код доступу до туалету, дуже важливо,
дуже оригінальний код 4321.
Такий не зламаєш.
Ти колись працював з PYXIS?
Так, але в нас була модель 97-го року. Ця…
Добре. Ходімо, я тобі покажу.
Вводиш свій номер медбрата.
А потім свій код.
Вибираєш необхідні ліки.
І кількість.
ФУРОСЕМІД 20 МГ ТАБЛЕТКИ
Дістаєш. Один, два, три, чотири, п'ять. Закриваєш шухляду.
-Зрозумів? -Так.
Кажуть, що в тебе великий досвід. Де ти працював?
Та де я тільки не працював.
-Флоріанс, Венс, Шолендс, Св. Алойзія. -Шолендс.
Моя однокашниця там працює.
-Правда? -Лорі.
-Лукас? -Так.
Так, ми багато працювали разом. Вона чудова. Вона чудова медсестра.
Давно з нею не спілкувалася. Її досі називають Живчиком?
Ні. Боже. Це смішно.
Я подзвоню їй і запитаю про це.
Боже. Прошу, не кажи їй, що я розповіла.
То кого тобі дали?
Кого мені дали?
У мене 311, Стівенс. 310, Мартінес.
Знаєш їхні імена? У вас не пишуть їх на дверях.
Ти як я. Завжди краще по імені.
-Ана. Почнімо з неї. -Ана.
Опинилася у швидкій з побічною реакцією на амоксицилін.
А рецепт був на її чоловіка,
тож страхова спробує намахати їх якщо ми їм дозволимо.
-Як шкіра? -Поки що відшаровується.
То що, тільки рідина?
Так. Сьогодні перший ковток. Я вас познайомлю.
Поп'єш пізніше.
Привіт, голубки.
-Дивіться, що я принесла. -Вітаю.
Ось.
Правда, це найкращий смак у світі?
Так.
Ось так.
Знаєте що? Спершу багато не треба.
-Хочу познайомити вас із Чарлі. -Вітаю.
Сьогодні він буде вашим медбратом, але я поруч, якщо буду потрібна.
Гаразд?
-Як справи, Семе? Добре? -Скажіть, коли буде досить.
-Так, пече? Пече? Ясно. -Я невдовзі зазирну.
Тоді зробимо перерву, добре?
Тож, чув, ви пережили складні кілька днів. Так?
Якщо щось потрібно, просто натисніть кнопку.
У будь-який час, я тут. Я сьогодні ваша Емі.
-Привіт. -Привіт.
Мої всі в порядку, тому піду у кафетерій щось поїсти.
-Хочеш щось? -Вибач. Вони зачиняються об 11:00.
-Я мала тобі сказати. -Чорт. Нічого. Я не такий голодний.
-Вибач. -Ні. Візьму щось у торгових автоматах.
Знаєш що? Любиш яйця?
У мене є великий, сумнівний яєчний салат, яким я хочу поділитися.
-Разом безпечніше. -Не треба, дякую.
Ні. Я принесу його, коли закінчу з Голлі.
-Впевнена? -Так.
Добре, дякую.
Мені подобаються сухарики.
-Ти про мокрі крекери? -То он що це!
Це справжній делікатес салату. Так. Це зробила моя старша донька.
Вона з роду жінок, які не вміють готувати.
-То готує твій чоловік? -Ні, ми з дівчатками самі.
У мене дві дочки.
Чотири й сім.
-Моїм п'ять і дев'ять. -Справді?
Я більше не живу зі своїми. Їхня мама переїхала за шість годин дороги звідси…
Ось чому я тут.
Як на мене, це смакота.
Добре.
-О, він… Так. -307.
Стівен. У мене є хвилина до того, як він попісяє.
Я займуся.
Точно? Дякую.
Привіт, Стівене. Я Чарлі. На жаль, Емі зараз зайнята, тож…
Допомогти? Невеличка проблема?
Чарлі, що ти робиш?
Так, можеш!
-Дивися. -То що? Вона тобі не подобається.
-Подобається. Вона моя подруга! -Ніхто не помітить.
Усі помітять.
Ні. Припини. Серйозно.
Помітять!
-Чому я маю користуватися ними? -Агов.
-Це лайно! -Що?
-Припини! Що таке? -Ти зіпсувала моє взуття!
Ні. Я хотіла допомогти.
-Не посидиш із Майєю? -Ні, Джекі, це неправда.
-Вона в… -Нічого.
Чому ти кричиш на Джекі?
-Вона приклеїла підошву. -Нічого страшного.
-Я зішкребу. -Ти їй сказала.
Дивись, воно знімається.
-Але на обох кедах. -Бачиш? Я можу зняти.
-Я просто… -Ні, не можеш.
Заспокойся. Це не кінець світу.
Ні.
-Чекай. Слухай. Я знаю. -Припини…
Я намагаюся. Я знаю, що в тебе менше, ніж у друзів…
У мене нічого немає!
-Навіть тебе немає. -Виба…
От чорт.
Емі?
Що відбувається? Ти в порядку?
Усе добре.
Гаразд, я посиджу тут, поки тобі не стане краще.
Дихай зі мною.
Дихай.
Усе гаразд.
Кардіоміопатія.
Кров'яні пухирі в мене на серці.
Гаразд. То чому ти працюєш?
У мене немає медичної страховки.
-А тут? Ти говорила з кардіологом? -Ні, будь ласка.
Добре.
Не кажи їм.
-Мене звільнять. -Гаразд.
Я нікому не скажу.
-Добре. -Так.
Скільки ще треба пропрацювати тут, щоб мати страховку?
Чотири місяці.
Ясно.
Я можу допомогти.
Ти зможеш.
Ти витримаєш чотири місяці.
Усе буде добре.
Так?
-Тобі холодно? -Так.
Ось.
-Щось не так з дверцятами. -Ось так.
Дякую.
-Це буде довга ніч. -До речі про енергію, як парк?
Вона скасувала.
-Шкода. -Перенесла на наступний тиждень.
-Подзвонила, коли я вже їхав за дівчатами. -Так.
Якщо чесно, я очікував.
Секунду.
Привіт, як справи? Де Соня?
Що тут у нас?
У неї сімейні справи, тож я запропонувала передати зміну за неї.
-310… -Так.
…померла якраз під час передачі зміни.
-Ана? -Так. Пані Мартінес.
Не питай. Я не знаю, що сталося.
Чоловікові подзвонили. Він уже їде.
309. Почалися проблеми близько полудня…
Ана померла.
Опритомніє десь о восьмій. Дихання відновилось. Була інтубація.
Як вони могли так її залишити?
Моя мама померла в лікарні. Я був малим.
Коли я прийшов до неї, я…
По-перше, вони загубили тіло.
-Ні. -Так. Божевілля. Лише на пару годин.
А коли її знайшли, то було таке саме.
Вона була напіввкрита, гола… Жахливий вигляд.
Цей спогад зберігався в мене найдовше. Такою я її згадував.
Ох, Чарлі.
Тож для мене це важливий аспект.
Так.
Знайти гідність.
Пан Мартінес прийшов.
Він дуже хоче поговорити з тобою, Емі.
Іди.
-Сам зможеш? -Так, я зроблю.
Так, поясни ситуацію ще раз.
Отже. Підозріла смерть пані Ани Мартінес.
Потрапила в лікарню з побічною реакцією на амоксицилін.
Ясно, і що? Реагує на антибіотик. Що ще?
Вони не впевнені.
-Вони не знають, що її вбило? -Ні.
Скільки їй було?
Сімдесят сім.
То чому ми тут?
Зала засідань там.
Детективи, Браун, Болдвін, вітаю.
Я Лінда Ґеррен, ризик-менеджер.
Це Данкан Бейті, юрист. Наше правління.
Ви, мабуть, знаєте Малкольма Буррела з міської ради.
Я прихильник місцевої поліції та окружного прокурора.
Що ж, радий знайомству.
Гаразд, нам мало що відомо.
Лише те, що була смерть.
Незрозумілий випадок, через який пацієнт помер.
Добре. Чому незрозумілий?
Медичні спеціалісти вважають,
що це була незвична побічна реакція на ліки.
-Та ми не знайшли доказів, що це умисно. -Чому тоді викликали нас?
Ми не вважаємо, що це справа поліції, але МОЗ визначає, коли вас викликати.
Що це були за ліки?
Ну, усі тут у списку.
Дякую.
Це досить складний документ.
Я ризикну.
Якщо перегорнути на третю сторінку,
там є вікно, в якому в пацієнта №1 були нетипові результати аналізів
й загрозливі симптоми.
Де тіло пані Мартінес?
Віддали рідним.
Вони подали позов?
Навряд чи рідні знають
про незвичні обставини смерті пацієнта №1.
Хіба ви не мали повідомити їм про це?
Ситуація змінювалася.
Паркфілд розумно звернувся до юриста, щоб усе зробити правильно.
Добре, але де ж тіло пані Мартінес? Як його отримати?
Наскільки нам відомо, сім'я її кремувала.
Коли вона померла?
Сім тижнів тому.
Ми проводили внутрішнє розслідування.
Відповідно, така затримка.
Ясно.
Звісно, нам треба буде допитати всіх, хто працює в реанімації.
Дайте дорогу, дайте дорогу. Я важлива людина в місті.
Насправді, я найважливіша людина в місті,
якщо не найважливіша на захід від Пекоса.
«Де б це не було».
Я мер Гамдрам-Фоллз.
«То що ти робиш?»
«Роблю»? Я нічого не роблю. Я мер.
Добре.
«Ну, зараз тобі треба щось зробити.
Може, це і крихітне містечко,
але його захопили прибульці».
Доведеться пошукати в книзі «Як бути мером».
Перше. Ти носитимеш модний ланцюжок.
Друге. Тебе возитиме власний шофер у великій машині.
Третє…
Ти їси. Ось…
«Третє. Ти їси й п'єш безкоштовно».
-Я ніколи не отримаю цю роль. -Не засмучуйся.
Жартуєш? Ти молодець.
Ні. Вчитель сказав, що я маю бути в костюмі і з вусами.
Вдягтися як чоловік, бо я мер. Він каже, що дівчинка-мер буде дивно.
Але жінки можуть бути мерами.
Я це сказала, але…
П'єса про вторгнення прибульців, а жінка-мер — дивно?
Та ну його.
-Я прийшла! -Привіт!
-Джекі! -Ні! Ще не йди.
Вибач, мала.
-Ходімо. Вгадай, що я маю. -Ходімо.
-А що я принесла? -Цукерки?
Добре, візьми мене за руки.
Повторюй за мною.
Я мер Гамдрам-Фоллз.
-Я мер Гамдрам-Фоллз. -Я мер Гамдрам-Фоллз.
Я мер Гамдрам-Фоллз. У тебе вийде.
Вершки й дві ложечки цукру.
Вони надіслали своє розслідування?
Ще ні. Кажуть, їм потрібен час, щоб зібрати всі файли.
Семи тижнів фори не вистачило?
Отож.
Хочеш,
я перевірю персонал?
Я вже це зробив.
Одного медбрата звинувачували в порушенні закону в Пенсильванії.
Та ну? Медбрат?
Так, медбрат. Чарльз Каллен. К-А-Л-Л-Е-Н.
Отакої. Коли?
Вісім років тому.
-Який округ був у Пенсильванії? -Палмер.
-Поліція Палмера. -Вітаю, пані.
Я детектив Браун з Відділу вбивств Прокуратури Нью-Джерсі.
Треба дані про хлопця, заарештованого в 1995.
Можете підняти архіви, будь ласка?
-Можете сказати ім'я? -Чарльз Каллен.
-На його справі приклеєна записка. -На його справі записка.
Вона не знає, чи їй там місце. Можете зачитати?
Написано «дигоксин».
Дигоксин? Що це? Якісь ліки чи що?
Є ще щось на нього?
Затриманий за проникнення та…
Ясно. Заарештований за проникнення і переслідування у 1995 році.
Він порізав колеса колезі, коли вони розійшлися.
Звинувачення зняли.
-Що? Звинувачення зняли? -Так, усі звинувачення.
-Так. -Ага.
Добре, дякую.
-Так. -Бувай.
Щось не так.
Паркфілд мовчав майже два місяці.
Приховують внутрішнє розслідування. Дорогі юристи.
Гаразд.
Що ж…
яка може бути причина приховувати смерть?
Так? Які мотиви?
Це бізнес.
Нема кращої мотивації, ніж гроші, коли йдеться про це лайно.
Привіт. Можете продовжувати їсти.
Ми не заберемо у вас багато часу.
Ми хочемо повідомити вам про подію, яку розслідує лікарня.
Хочемо запевнити, що ми з правлінням
розбираємося з інцидентом і тим, що з ним пов'язано.
Але ми вирішили зібрати вас усіх.
Повідомити всім, що поліція теж залучена.
-І що… -Про що це ви?
Виникла проблема зі смертю пацієнта в реанімації.
Смерть була підозрілою? Якщо поліція розслідує…
Це ми проводимо розслідування за допомогою місцевої поліції.
-Ти знаєш, який пацієнт? -Ні.
Але оскільки йде зовнішнє розслідування,
тут присутній наш юрист, пан Бейті,
і він також хоче дещо сказати.
Дякую.
Так, я хочу сказати, що говоритиму з кожним з вас окремо,
але як загальне звернення до всіх,
скажу, що в такі часи
конфіденційність пацієнтів має бути пріоритетом.
Ваші особисті контракти дуже точні з цього приводу.
Якщо говорите з поліцією
без присутності представника лікарні,
ви порушуєте контракт.
Якщо підсумувати, ми з паном Бейті тут для вас.
Ми хочемо бути присутніми на всіх допитах, бо турбуємося про вас.
У вас повний доступ, але вона буде присутня.
Ні. Нізащо. Вона не може бути присутньою.
Вона ризик-менеджер. Це її робота.
Хто говоритиме в присутності боса?
Ми навіть не знаємо, що сталося. У нас навіть тіла немає.
Єдина їхня умова — вона буде присутня на допитах,
і ви не обговорюватимете ліки.
Я розумію, чому вони це просять, але чому ти погодився?
Ти ж прокурор.
З того, що я бачу,
вони повністю співпрацюють з розслідуванням.
Це все, що в нас є. Це співпраця?
Мені про це сказали.
Вони збирають документи. Усе готово. Скоро надішлють.
Хочу спитати.
Навіщо Паркфілду проводити своє розслідування
протягом семи тижнів,
дзвонити нам і вимагати її присутність на допитах, якщо все добре?
Належна обачність.
-Я закінчую цю розмову. -Вона буде присутня.
Крапка.
Вітаю, Емі.
Вітаю.
Медсестра Логрен.
-Це офіцер Браун. Болдвін. -Як справи?
-Що це? -Кілька неформальних запитань.
Офіцери розмовляють з деякими працівниками реанімації.
Добре.
Пам'ятаєте Ану Мартінес?
Так, Ана була моєю пацієнткою.
Ви пам'ятаєте щось дивне з того, що з нею сталося?
Дивне?
Ну, вона померла.
Так, і це було дуже сумно. Це було раптово.
Раптово?
Ну, у реанімації люди помирають, але…
ми не очікували.
Я не хочу перебивати. Можна тебе на хвилинку?
Вибачте. Я зараз повернуся.
Сподіваюся, це важливо. Не хочу, щоб мені заважали.
Бачите якісь відхилення?
Чекайте, так. Її глюкоза.
Це…
Так, цукор у крові неправильний.
Немає С-пептиду.
-Це дивно. -Що це означає?
Це означає, що її інсулін не вироблявся в її тілі.
Хтось дав її його.
По цьому видно, що інсулін їй дали?
Ну, його немає в призначеннях, і в неї немає діабету,
тож інсулін був би лікарською помилкою,
а це велика рідкість, тож…
-Лікарська помилка? Рідкість? -Так.
-Це її вбило б? -Авжеж.
Вибачте.
Де ми зупинилися?
Подивимося.
Можете розповісти щось про своїх колег?
Ви не проти, що вона розкаже про колегу?
-Звісно, ні. -Добре.
Ви працюєте з Чарлі Калленом.
-Так. -Він може бути причетний?
Гадаю, ви поспішаєте з висновками.
Чарлі там не було.
Ана померла в денну зміну. Ми з Чарлі працюємо вночі.
У нас немає причин підозрювати, що це була не випадковість.
Дякую, Емі.
Я добре знаю Чарлі.
Ми працюємо разом кожну зміну, він дуже хороший медбрат.
-Він би не зробив такої помилки. -Дякую, Емі.
-То де внутрішнє розслідування? -Ми ще дещо перевіряємо.
Нам не потрібна перевірка. Підійде все як є.
Я скажу надіслати вам коробки завтра.
Але, сподіваюся, ви розумієте, що це були важкі сім тижнів.
Вісім.
Минуло вісім тижнів.
Джек Айвінс, 19 липня 1988.
Стан після операції на жовчному міхурі в четвер. Ускладнень не було.
Катетер ввела.
Готуйся до нового розряду, 150 джоулів.
-Усі готові. -Готовий. Ви готові.
-Кисень є. -Готуй розряд. Розряд.
Відновити компресії.
Один і два, і три, і чотири, і п'ять, і шість…
Компресії.
…дев'ять, десять, 11, 12, 13…
Зупиніть компресії. Перевіримо ритм.
-Тут нічого. -Продовжуй дефібриляцію. І компресії.
Вводьте міліграм епінефрину внутрішньовенно.
…шість, сім, вісім, дев'ять, десять…
Готуйте новий розряд. Двісті джоулів.
Епінефрин готовий.
Продовжуй дихання.
-Двадцять. -Продовжуйте компресії.
Говори зі мною.
Епінефрин готовий?
Міняємось через п'ять, чотири, три, два…
Тридцять п'ять.
Усі готові.
Кисень готовий.
Я вступаю. Слабкий пульс.
Чорт, досі нема тиску.
…чотири, п'ять, шість, сім, вісім, дев'ять, десять,
одинадцять, 12, 13, 14, 15.
Чорт.
Двадцять п'ять. Негайно!
Уперед!
КОД БЕЗПЕКИ
ОТРИМАЙТЕ: 1 ТАБЛЕТКА ПРИЙНЯТИ СКАСУВАТИ
Візьми це.
Тебе звільнять.
У PYXIS є дефект.
Якщо скасувати запит досить пізно, він усе одно видає ліки.
Це крадіжка ліків, Чарлі.
Емі, припини. Будь ласка, не хвилюйся. Я допоможу тобі це пережити.
Що він сказав?
Гадаю, він правий. Думаю, ти маєш сказати Алекс
на випадок, що щось станеться, а мене не буде.
У них немає нікого, крім мене. Я не можу їх покинути.
Ні, ти їх не покидаєш, Емі.
Цього не буде. І… Скільки ще? Два місяці?
Я допоможу. Зробиш операцію і будеш зі своїми дівчатами.
Ось як все буде.
Домовилися?
Але ти маєш сказати Алекс.
Знаю, це звучить страшно, але насправді це не так.
У всіх серцях є шлуночки.
-Це такі порожнини. -Так.
Дві порожнини, як надувні кульки, наповнені кров'ю.
-Вони рухають кров по всьому тілу. -Так.
А в мене вони, розумієш,
просто занадто великі й трохи тонкі.
Але зі мною все буде добре. У мене є ліки.
Про мене дбають лікарі, і скоро я почуватимуся нормально.
Але твоїй мамі потрібна допомога, Алекс.
Якщо вона впаде, або почне дивно говорити,
або ти не зможеш її розбудити абощо,
увімкни Майї телевізор, подзвони в 911, потім подзвони мені.
Так, але цього не станеться. Цього не буде.
Усе буде добре. Зі мною все буде добре.
Можна подивитися телевізор?
Можна.
Я буду тут, якщо хочеш…
Чарльз Каллен, перша «К».
К-А-Л-Л-Е-Н.
Авжеж. Хвилинку, я дістану його справу.
Чудово, дякую.
Так, мені треба дещо запитати в боса.
Добре. Звісно.
Алло?
Вітаю. Я детектив Браун. З ким я говорю?
Марк Россі. Юрист лікарні Святого Алойзія.
Пане Россі, вітаю. Сподіваюся, ви мені допоможете.
Я шукаю інформацію про вашого колишнього працівника
з 1996 року, Чарльза Каллена.
Дані наших співробітників зберігаються в повній таємниці.
Я лише хочу підтвердити дати його роботи, не більше того.
Ми з радістю дамо будь-яку інформацію,
коли побачимо повістку в суд.
Що ж, дякую вам.
Дякую вам.
Це якийсь цирк.
Щойно чують його ім'я, ніхто не хоче нічого казати.
Детективе Болдвін?
-Так. -Це з лікарні Паркфілд Меморіал.
Це внутрішнє розслідування.
-Розпишіться тут. -Гаразд.
-Допомогти з коробками? -Ні, тут лише це.
Гарного дня.
-Пані Ґеррен. -Детективе Болдвін.
Дякую, що зустрілися зі мною.
Що завгодно, щоб закінчити це.
Отже, у мене є кілька запитань.
Звіт піксі. Усі отримання ліків…
PYXIS.
Саме так.
Отже, ви фіксуєте усі отримання ліків усіма медсестрами.
-Так? -Саме так.
Я хотів би отримати повний звіт,
бо тут лише коротке вікно в період смерті Ани.
Мені казали, що машина зберігає інформацію лише чотири тижні.
Ви, мабуть, отримали копію під час внутрішнього розслідування?
Здається, ні. Ні.
Я можу перевірити, але ми надіслали вам усе, що мали.
Бачите, це дев'ята сторінка,
тож десь мають бути сторінки з першої по восьму.
Я обов'язково перевірю.
Медсестро Ґеррен, схоже, ви приховуєте докази.
-Я не впевнена, що роз… -Шість сторінок. Де решта?
Вибачте. У мене ще одна зустріч, і я не можу її перенести…
Я не закінчив.
Я призначу зустріч на інший день.
Сядьте.
-Вибачте… -Сядьте, бляха!
Я чудово розумію, що ви робите.
-Вітаю. -Вітаю.
Знаю, що з немовлятами сюди не можна,
але мені не було на кого її залишити.
-Усе гаразд. -Дякую.
-Як її звати? -Ванесса.
Брудненька Нессі.
Брудненька Нессі?
У мене дві дівчинки, тож розумію.
Скільки їй?
Шість місяців.
Вона вже спить всю ніч?
-Ні. -У неї, мабуть, зуби ріжуться.
Так.
Медсестро Логрен?
Це не терміново. Пурпурний код у 300.
Добре.
-Що таке Пурпурний код? -Це означає, що піца тут. Хочете?
-Від піци я не можу відмовитися. -Не можете.
На жаль, вам доведеться відмовитися від піци.
Добре.
Але ви швидко одужуєте й скоро вже триматимете Ванессу на руках.
Вона мене 15 разів послала на хрін по телефону.
Боже мій.
Це неприємно.
Я ще не розповів найцікавіше.
Отже тепер, щоб не дати мені бачити дівчаток,
вона вигадала історію, що я знущаюся з її собаки.
Я не жартую. Стає дедалі краще.
Якщо чесно, усе це було б смішно, якби не було правдою.
Мені шкода.
Ні. Жартуєш? Це моя провина.
Я обрав божевільну.
Дві хвилини, дівчатка.
Гаразд. Візьмеш свій рюкзак і пальто?
-Хочеш хвостик у школу? -Давай.
Гарне волосся.
Хочеться залишитися вдома.
Я теж цього хочу.
-Візьмеш куртку? Люблю тебе. -Так. Люблю тебе.
Що там ще? Є щось нове?
Так, тут був список усіх ліків,
що були в організмі Ани Мартінес.
-Інсулін? -Так, і ще один.
Уяви собі. Дигоксин.
Дигоксин.
Болдвіне.
-Ти серйозно? -Чорт.
Кричати на неї. Дзвонив Малкольм Буррел з міськради.
Денні з радістю вибачиться перед пані Ґеррен.
Надто пізно. У вас обох забрали доступ до лікарні.
Що?
Не можна не допускати до місця злочину, що ми розслідуємо.
-Якого злочину? -Вбивство.
У вас є докази?
Документи та розмова з медсестрою,
яка впевнена, що жертві дали інсулін.
Якій жертві?
Ані Мартінес.
У вас немає тіла.
Ні тіла, ні розтину. Ви ж знаєте, як це працює.
Забрали доступ до лікарні?
Привіт, Келлі. Том дзвонив, питав, як ти.
Не можу забути, яка мила маленька Ванесса.
Хто така Ванесса?
Келлі, ти знаєш, де ти зараз?
Відповідай, люба.
Я в лікарні.
Якій лікарні?
Так.
Стисни мої руки.
Давай. Стисни мої руки.
Трохи світла.
Том заходив?
Дзвонив спитати, як ти.
-Привіт, Томе, це Емі з лікарні. -Привіт, Емі. Що сталося?
Думаю, вам варто зайти. Її стан різко змінився.
Краще поспішіть.
Добре, до зустрічі.
Я перевірив Бет. Вона досі спить.
-Джек натиснув кнопку виклику… -Боже.
Що?
У неї в організмі інсулін.
Код синій. Західне крило.
Боже… Боже мій!
Ні!
Боже мій!
Усе гаразд.
Чорт.
Вітаю. Вибачте, що турбую вас.
Усе гаразд.
Нам потрібна ваша допомога.
Вибачте, хлопці. Я не знаю, що з нею сталося.
З ким?
Келлі Андерсон. Тобто…
Хто така Келлі Андерсон?
Є ще одна жертва?
Ще одна лікарська помилка?
Каллен був з Келлі Андерсон?
Чарлі тут ні до чого.
-Ви добре його знаєте? -Дуже добре.
Упевнені?
Він працював у дев'яти лікарнях.
І жодна з них не хоче з нами говорити.
Що ви маєте не увазі?
Якби щось сталося, він би не міг знайти роботу.
-Лікарня щось зробила б. -Ви такі впевнені?
Так.
Вони не хочуть співпрацювати.
Ви маєте нам допомогти.
Мамо, ти йдеш?
Сонечко. Так, за хвилину. Зачекай всередині.
Добре.
Я не можу зараз говорити. Моя дитина тут. І…
Добре. Ось моя візитка.
Подзвоніть мені. Може, він не той, хто ви думаєте.
Гарного дня.
Дякую.
Агов.
Привіт.
-Тобі щось потрібно? -Ні.
-Ні? -Не треба.
Гаразд. Скажеш, якщо втомишся.
Поки ні. Скажу. Я в нормі.
-Так? -Так.
Добре.
Клята Емі Логрен!
Живчик!
Я така рада тебе бачити.
Я теж. Ти така гарна.
-Правда? -Так! Ти чудово виглядаєш.
-Дякую. -Прошу.
-Я почуваюся втомленою. -Вітаю! Слухаю?
-Мені омлет із сиром. -Гаразд.
-І з чим його краще їсти? -Шардоне.
Великий холодний келих сухого шардоне.
-Мені те саме. Дякую. -Гаразд. Несу.
Коли ми востаннє були в цьому бістро?
Давно. Років з десять.
-Що? -Дванадцять років?
Господи.
-Я старію. -Ось.
Дякую.
Як там Пол?
Ми розійшлися.
-Чорт. -Дрібниці.
Це було дуже давно, і ми дбаємо про собак по черзі.
Нам нелегко було про це домовитися. Я така рада, що ти подзвонила.
Я теж.
Тут це… Я хотіла спитати тебе. Це трохи дивно.
Люблю дивне.
Ти пригадуєш свого колишнього колегу Чарлі Каллена?
-Так. -Так?
А що?
Я працюю з ним зараз у Паркфілді.
Про нього ходили чутки.
Що він винен у смерті.
Дав комусь надмірну дозу.
Дозу чого?
У крапельниці покійника виявили інсулін.
Його виявили в декількох.
Проколоті крапельниці на складі.
Хтось їх накачував, перш ніж їх виносили для пацієнтів.
Чому вони думали, що це Чарлі?
Не думали.
Але в нас щоночі були екстрені коди. Іноді два чи три.
А коли він звільнився,
буває один на місяць.
У вас багато екстрених?
Боже.
Привіт.
Спокійно.
Усе добре. Усе гаразд.
Емі, усе гаразд.
Ти в реанімації. З тобою все добре.
З дівчатками все добре. З ними Джекі.
Я можу привезти їх сюди.
-Ні. -Ні? Добре.
Хочеш води?
Ні?
Ніколи більше так мене не лякай, прошу.
Я хочу піти.
Я знаю.
Я розумію.
Ми не дамо їм дізнатися.
Де медсестра?
Не хвилюйся. Тиск був хороший.
Останню годину пульс у тебе нижче 80.
Я бачив аналізи, тропонін високий, але падає.
Тож ти в нормі. Усе гаразд.
Тобі пощастило. Могло бути куди гірше.
-Я хочу додому. -Я знаю.
-Гаразд. -Бачу, її пульс прискорився.
Ти прокинулася?
-Так… -Принесіть виписку.
-Це погана ідея. Вона має лишитися на ніч. -Ми розберемося.
-Я відмовляюся від меддопомоги. -Точно?
Я відвезу її додому. Про неї подбають. Дякую.
Усе добре. Дякую.
Прошу, припини.
Добре.
Дай руку.
Ти точно не хочеш, щоб я заходив?
Я з радістю посплю на дивані. Я можу…
-Можу відвезти дівчат у школу. -Я не хочу їх лякати.
Нічого не буде. Мені просто треба поспати.
Ти маєш рацію.
-Дякую, Чарлі. -Так.
Але якщо щось знадобиться…
-Я подзвоню. -Так?
Один місяць, Емі.
Ми впораємося.
Ти замерзаєш. Іди.
Добре.
Подзвони мені.
Ніхто не має знати.
Боже.
Нікому не можна знати.
Мене звільнять.
Зрозуміло.
Він робить це на складі…
до того, як ліки виносять.
Він вводить інсулін у крапельниці.
І оскільки той повільно потрапляє в кровотік,
минає кілька годин чи навіть день перш ніж, він уб'є.
Він убиває їх, навіть не торкаючись.
Він міг ввести туди щось інше, окрім інсуліну?
Так, будь-яку прозору рідину не виявлять.
Дигоксин — прозора рідина?
Так.
Ним можна вбити?
-А та медсестра з нами поговорить? -Ні.
Ні, вона втратить роботу.
Можете глянути, що ми отримали з Паркфілда?
А де решта?
Це все, що в нас є. Це все, що вони нам дали.
Звіт PYXIS — лише дві сторінки.
-Кажуть, архів зберігається лише місяць. -Ні, це комп'ютер.
Він зберігає інформацію за весь час своєї роботи. Це…
Я дістану звіт Чарлі з PYXIS у своїй палаті.
Ми використаємо це, щоб довести, що він отримав інсулін
і дигоксин, коли Ана померла.
Проблема в тому, що Ану Мартінес кремували,
тож у нас немає розтину.
Нам потрібне реальне тіло.
ЗНАЙТИ: КАЛЛЕН
ЗВІТ ДРУКУЄТЬСЯ
ПАЦІЄНТ: ДЖЕК АЙВІНС ЛІКИ: ДИГОКСИН
Г'Ю РУПЕРТСОН ЛІКИ: ДИГОКСИН
БРАҐҐ ЛІКИ: ІНСУЛІН
Ми отримали дозвіл від чоловіка Келлі Андерсон
дістати її тіло для експертизи.
Розтин показав, що в її організмі був інсулін та дигоксин,
що призвело до її смерті вранці 15-го.
Так. А 14-го, о 20:47,
ви бачите, що Чарлі взяв з PYXIS інсулін і дигоксин.
А якщо подивитися звіт Келлі,
у неї рівень цукру падає о 21:56.
Отже, інсулін діє.
І о 22:15 повільна аритмія.
Це дигоксин.
Тож він мав дві смертельні зброї. Час смерті — 3:57.
Усе там.
Хвилинку. Чекайте.
У цьому звіті написано скасування, а не отримання.
Це дефект системи.
Якщо скасувати в останню мить, ящик відкривається,
але звіт фіксує скасування.
-І Каллен це знає? -Так, я бачила, як він це робив.
Інсулін, дигоксин. Тут сотні запитів.
Так, але це показує інше. Це показує, ніби він їх не отримав.
Але він отримав.
Ви бачили, як він це робив?
Це ж беззаперечний доказ.
Так, але ні.
Це просто скасування. Тут немає нічого поганого.
Доказів провини немає. Немає…
Він це робив у Паркфілді весь час.
Дивіться. Погляньте на ці постійні скасування.
Дивіться. Після них немає правильного запиту.
У нього кілька запитів на норкурон і дигоксин.
Тобто, це просто… Тут явно щось не так. Це…
Може. Може, у Паркфілді просто не зрозуміли.
Припиніть. Лінда Ґеррен була медсестрою.
Вона зрозуміла.
Так. Вона знає і нічого не робить.
Медбрате Каллен, дякую, що прийшли у вихідний.
Привіт, називайте мене Чарлі.
Ми виявили дещо тривожне.
У якій лікарні ви працювали, перш ніж влаштуватися сюди?
Лікарня Сент-Елізабет.
А коли ви там працювали?
Точно не знаю. Якісь проблеми із Сент-Елізабет?
Бо мене цькували деякі колеги. Не знаю. Може, вони знову за своє…
Нас хвилюють дати, які ви вказали у вашій заяві.
Пам'ятаєте їх?
З червня 2001 року по серпень 2003 року, здається.
-Так, саме це ви написали. -Так.
Ці дати неправильні, пане Каллен.
Он як.
Із Сент-Елізабет підтвердили, що ви працювали з травня,
тож через ці розбіжності у вашій заяві
ми вимушені звільнити вас
негайно.
Чекайте. То ви звільняєте мене за неправильні дати в заяві?
Це передбачено контрактом.
Що ж, я так розумію, я маю щось підписати.
Це все?
Це все.
Дякую, пане Каллен.
У мене новини з Паркфілда. Вони вирішили проблему Каллена.
-Що це означає? -Його звільнили.
-Що? -То вони його просто відпустять?
Що вони сказали?
Що його звільнили через розбіжності в документах.
У якому він був стані? Він поводився нормально?
Чекайте, ви ж не думаєте, що через це він буде ще небезпечнішим?
Принаймні тепер він не буде поряд з пацієнтами.
Він не зможе нікому нашкодити.
Він працював у дев'яти лікарнях. Дев'яти.
Що ще вам не зрозуміло?
Вони всі кажуть одне. Прикривають свої проколи.
І це відбувається знову і знову.
Він отримає нову роботу в іншій лікарні, і все продовжиться.
Ви це дозволили.
Не дивися на мене. Це правда.
-Джекі, я вдома. -Майє.
-Боже мій! -Майє! Можеш сказати свою репліку?
Привіт, дівчата.
Я забула.
Ого.
Що?
Хіба сценарій не в тебе?
-У мене його немає. -Боже мій.
Добре, я загубила його.
Майє, це вже не вперше!
Добре, Алекс, будь ласкавою із сестрою.
-Майя говорить за Чарлі. -Привіт.
Що ти тут робиш?
Репетирую.
Де Джекі?
Я відпустив її. Сьогодні ми будемо самі.
Ми готували їжу.
-Так. -Чарлі приготував.
-Я допомагала. -Неправда.
-Правда. -Ні.
-Правда. -Алекс, ми всі готували.
Чому ти дивна, мамо?
Не дивна.
-Ми готуємо дещо особливе. -Це рецепт його мами.
-Ходімо. -Смакота!
Сядь, розслабся. Насолоджуйся п'єсою «Мер Гамдрам-Фоллз».
Попросимо маму зіграти Моп Гопслі?
-Так. -Так?
Алекс…
Майє, підійдіть.
-Навіщо? -Бо я прошу вас. Підійдіть.
Я не хочу.
Підійди до мами.
Іди сюди.
Негайно сюди!
Але чому? Мені весело.
Ідіть у свою кімнату. Бігом.
Чому вона така зла?
Не знаю.
Що ж, мабуть, ти чула.
Так.
Вона сказала чому?
Мене звільнили, бо я написав неправильні дати в заяві.
-Так. -Так.
Це був шалений день.
Це були шалені два місяці. Насправді, це…
Знаєш, я навіть не мав там працювати.
Я погодився на цю роботу, щоби бути поруч зі своїми дітьми.
А коли я приїхав, вона навіть не давала мені з ними бачитися.
А потім почала вигадувати маячню про отруєного собаку,
а тепер це, розумієш…
Думаю, всесвіт ненавидить мене.
-Справді. -Чарлі…
-На цьому етапі. -Ти ж знаєш, що це неправда.
Мені шкода, що це сталося з тобою.
Ні, прошу. Мені шкода, бо тобі ще треба протриматися три тижні,
а мене не буде, щоб допомогти.
Але я можу допомогти тут.
Я можу про них подбати. Дбатиму, щоб ти їла.
Зроблю все, що треба.
Правда. Що завгодно.
Без проблем.
Я розповідала, як Алекс психонула?
-Ні. -Ага.
Її просто понесло.
Вона плакала й кричала. Їй дуже важко.
Я так багато працюю, що…
Мені шкода. Ти знаєш, що це занадто.
Але я думаю, що мені дуже допоможе,
якщо я побуду з ними наодинці.
Лише я і дівчата.
Мені дуже прикро це казати,
бо знаю, що в тебе був жахливий день.
Тобто, Чарлі, якщо чесно, у тебе жахливий рік.
Ні.
І…
Я б хотіла бути поряд.
Я почуваюся лайном. Мені дуже шкода.
Ні. Емі, припини. Я розумію. Прошу.
Це твої діти. Їм це потрібно.
Так.
І ти хороша мама.
Ні, поглянь на мене.
Ти хороша мама.
-Гаразд. -Я радий, що можу допомогти.
Обіцяй, що поїси.
Пахне смачно.
Це рецепт моєї мами.
-Добре. -Знаєш що?
Мені подобається сидіти тут, розмовляти з тобою,
бути з тобою…
так я зрозумів, що все буде добре.
У мене є ти.
У мене є Майя та Алекс. У мене є мої дівчатка.
Це лише робота. Роботу я знайду.
Знайдеш.
Так.
На добраніч.
Чарлі, привіт.
Привіт.
-Я… -Ти в нормі?
Так! Я…
хочу вибачитися, що вчора дивно поводилася.
Учора ввечері це було просто…
-Ні. Припини. -Вибач.
-Ви з Алекс побули разом, коли я пішов? -Побули. Так, дякую.
Так? Добре.
Думаю… Знаєш, думаю, вам обом це було потрібно.
Я радий, що зміг допомогти.
Знаєш, я збираюся на роботу, і…
Чарлі, мені так прикро, що тебе там не буде.
Я знаю. Я теж сумую за тобою.
Хочеш сходити в парк чи ще кудись? З дівчатами?
ОБІД
Емі?
Може, пообідаємо?
-Так. -Гаразд.
Обід… Непогано. Коли тобі зручно?
Дай подумати.
У суботу?
Так. Субота підійде.
Але зараз я маю йти на роботу, тож…
-Я знайду місце, і напишу тобі. -Скинь смс.
-Добре. -Бувай.
-Привіт Сандрі. -Передам.
-Добре. Бувай. -Бувай.
До зустрічі. Бувай.
Ви молодець. Пам'ятаєте, про що ми говорили?
Його можна зупинити, лише якщо він зізнається. Треба зізнання.
Чорт.
У неї прискорений пульс.
Гаразд, сподіваюся, ви мене чуєте.
Так.
Чорт.
Він заходить.
Привіт!
Привіт.
Вітаю.
Привіт. Як ти?
Ну, знаєш.
-Ти в порядку? -Так.
Правда?
Мені тут подобається.
То що нового?
Принести вам щось випити?
-Мені холодний чай. -Холодний чай.
Мені лише води. Дякую.
Що скажеш?
Сьогодні починаю нову роботу. Сподіваюся, це справить хороше враження.
-Де? -Елмсворт.
-Сьогодні перший день в Елмсворті? -Так.
Усі речі в машині. Я готовий до нового початку.
Це… Ого, Чарлі.
Готові замовити?
Мені чизбургер.
Мені теж.
Гаразд. Два чизбургери, будь ласка.
Як там дівчата?
-Дякую. -З ними все супер.
Як мер?
Чудово.
Почувається краще?
Так.
Без тебе на роботі жахливо.
Ми були ніби напарники.
Я знаю.
Найгірше те, що всі постійно говорять про тебе всіляку гидоту.
Я припускав, що так буде. Так.
Мене це злить, бо тебе немає, щоб захиститися.
Тому я кидаюся на всіх, а Сандра…
О Боже!
О, їй добряче дісталося.
Тепер вони будуть поливати брудом мене.
Не хочу говорити про Паркфілд. Це…
Чому?
Це тому… що вони кажуть правду?
Бо знаєш,
мені було б байдуже, якби ти те зробив.
Тобто я можу зрозуміти.
Можеш пояснити…
Я не казав. Мені дозволили бачити донечок.
Два дні двічі на місяць.
Я подумав, що, може, ти з Майєю, Алекс
і я з дівчатами кудись з'їздимо.
Я хочу поговорити про Паркфілд.
Поговорити про те, що ти зробив.
Мені треба йти.
Я починаю нову роботу. Не можна спізнюватися, тож…
Але я скоро подзвоню.
Він іде. Хлопці, він іде. Він виходить.
Ви в порядку?
Де Елмсворт? Емі, де лікарня Елмсворт?
За 50 км, у Пенсильванії.
Я подзвоню Еллісу.
Я занадто тиснула.
Ви молодець, Емі.
Усе добре. Вони його затримають.
-Гаразд. -Привезуть.
Ми зможемо протримати його лише 48 годин.
…і поговорити з людьми,
і я переконаюся, що в моїй голові щось…
Руки вгору.
Відчиніть дверцята.
Повільно. Відчиніть дверцята.
Вас заарештовано. Вийдіть з машини. Повільно.
Лягайте на землю.
Покладіть цю руку за спину.
Покладіть іншу руку за спину. Залишайтеся тут. Не рухайтеся.
Я детектив сержант Тім Браун. Зі мною детектив Ден Болдвін.
Сьогодні субота, 13 грудня 2003 року.
Приблизний час — 20:14.
Ми в кімнаті для допитів із Чарльзом Калленом.
Пане Каллен, назвіть своє ім'я для протоколу.
Чарльз Каллен.
По літерах, будь ласка.
Ч-А-Р-Л-Ь-З К-А-Л-Л-Е-Н.
Можна називати вас Чарлі?
Так.
Добре.
Гаразд, Чарлі.
Хочеш нам щось сказати, Чарлі?
Та ні, не хочу.
Скільки крапельниць ти отруїв у лікарні Паркфілд Меморіал?
Ми знаємо, ти вбив Келлі Андерсон.
Знаємо, що ти вбив Ану Мартінес. Та інших.
Хочемо поговорити про це з тобою, Чарлі.
Не можу. Я не можу говорити про пацієнтів без юристів лікарні.
Ти там уже не працюєш. Говори, про що хочеш.
Так. Тут можеш говорити.
Не можу. Тож…
Чому ти їх убив?
Це були лише жінки, Чарлі?
Може, вони нагадують тобі колишню дружину? Це я можу зрозуміти.
Чи матір?
Я не можу.
Знаєш, штука з крапельницею.
Це було доволі розумно.
Це було дуже розумно, Чарлі.
Я ще ніколи такого не бачив.
Як ти додумався?
Скількох ти вбив, Чарлі?
Десять, 11?
Чарлі, не ігноруй мене.
Повернися, Чарлі.
Треба про це поговорити. Я знаю, ти зможеш.
Я не можу…
Чарлі, поглянь на мене.
-Не можу. -Давай, Чарлі.
Можеш. Ти маєш це зробити. Я знаю, ти зможеш.
Чуєш…
Я не можу.
Чарлі.
-Не можу. -Чарлі, ти можеш.
Я не можу.
Чарлі!
Гаразд.
Ми бачили звіт Cerner. Ми бачили звіт PYXIS. Твої запити.
Ми бачили скасування і знаємо все.
Ми знаємо, як ти отруїв пакети на складі. Щоб інші медсестри використали їх.
Знаєш що? Думаю, ти не вибирав Келлі, так?
Так?
Знаєш, про що я думаю?
Я не засуджую. Чарлі. Слухай.
Я не можу.
-Можеш, Чарлі. Можеш. -Я не можу.
Я не можу.
Досить цього лайна! Досить уже цього лайна, Чарлі!
Я не можу!
-Привіт. -Привіт.
Що сталося?
У нас не вийде.
Він не проколеться. Не зізнається.
Маємо випустити його завтра вранці.
Мені шкода.
Ви точно готові?
Так.
Його не можна торкатися.
Не можна навіть наближатися.
Він був моїм другом.
Я маю його побачити.
Привіт, Чарлі.
Можете зняти з нього наручники?
Будь ласка.
Ти в порядку?
Іди геть, Емі.
Тобі холодно?
Ти замерзаєш. Ось. Я вкрию тебе.
Ось так.
Знаєш, ти був мені потрібен ці кілька місяців.
А потім усе це.
Через це все я…
забула, ким ти був для мене.
Забула, що ти для мене зробив і…
Забула про твою доброту.
Я ніколи не зрозумію.
Як ти, такий добрий і великодушний,
як ти міг кривдити людей.
І мені дуже шкода,
що я збрехала тобі й діяла в тебе за спиною.
Мабуть, ти почуваєшся ще більш самотньо.
Знаєш, я ніколи не… Я завжди хотів допомагати тобі.
Я знаю.
Я це знаю.
І ти мені досі потрібен.
Що я маю зробити?
Скажи правду.
Я щойно сказав.
Вибач. Мені треба більше.
Що ти хочеш почути?
Імена.
Я не пам'ятаю всіх імен.
Скажи, які пам'ятаєш.
Дуґлас Стівенсон.
Ана Мартінес.
Келлі Андерсон.
І ще був…
Я не пам'ятаю його імені. Він був молодший.
-Джек Айвінс? -Так. Джек.
Джек. Так.
Ще був чоловік у моїй останній лікарні.
У нього було німецьке ім'я. Я не…
Навіщо?
Мене не зупинили.
ЩОБ УНИКНУТИ СМЕРТНОЇ КАРИ,
ЧАРЛЬЗ КАЛЛЕН ЗІЗНАВСЯ У ВБИВСТВІ 29 ЛЮДЕЙ.
ВВАЖАЄТЬСЯ, ЩО РЕАЛЬНА КІЛЬКІСТЬ ЖЕРТВ — БЛИЗЬКО 400.
ВІН ТАК НІКОЛИ І НЕ ПОЯСНИВ, ЧОМУ ЦЕ ЗРОБИВ.
ЗАРАЗ ЧАРЛІ КАЛЛЕН ВІДБУВАЄ 18 ДОВІЧНИХ ТЕРМІНІВ УВ'ЯЗНЕННЯ
У В'ЯЗНИЦІ НЬЮ-ДЖЕРСІ Й МАТИМЕ ПРАВО НА ДОСТРОКОВЕ ЗВІЛЬНЕННЯ ЛИШЕ З 2403 РОКУ.
КАЛЛЕН ПРАЦЮВАВ МЕДБРАТОМ ПРОТЯГОМ 16 РОКІВ.
БІЛЬШІСТЬ ЛІКАРЕНЬ, ДЕ ВІН ПРАЦЮВАВ, МАЛИ ЩОДО НЬОГО ПІДОЗРИ.
НІХТО ЙОГО НЕ ЗУПИНИВ.
НЕ БУЛО ЖОДНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
ПРОТИ ЖОДНОЇ З ЛІКАРЕНЬ.
Треба вставати. Сьогодні школа.
Не сьогодні.
Сьогодні ми будемо спати.
ЕМІ ЗРОБИЛИ НЕОБХІДНУ ОПЕРАЦІЮ НА СЕРЦІ,
І ВОНА ЖИВЕ У ФЛОРИДІ ЗІ СВОЇМИ ДОНЬКАМИ Й ОНУКАМИ.
ВОНА Й ДОСІ ХОРОША МЕДСЕСТРА.
Переклад субтитрів: Ганна Кирієнко