Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX EGY VICC FESZTIVÁL KÜLÖNKIADÁSA
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vágjátok?
Hölgyeim és uraim! Indul a buli!
Hölgyeim és uraim! Fogadják szeretettel
Pete… Davidsont!
Pete Davidson!
Hölgyeim és uraim, ő Pete!
Helló!
Mi a pálya?
Pete Davidson!
Köszönöm!
Köszönöm szépen!
Köszönöm!
Jól van.
Ez nagyon klassz. Fogalmatok sincs, mennyire kellett ez!
Üdv mindenkinek! Azért vagyunk ma itt, hogy a stand-up nagyjai közül
párat felvegyünk az úgynevezett Csarnokba.
Bizony.
Ez itt a stand-upos hírességek csarnokának
legelső beavató ünnepsége. Pete Davidson vagyok.
Igen.
A fickó, aki átlagossá tesz minden stand-up különkiadást.
Kezdésnek tisztelgünk az elhunyt komikusaink előtt.
Szerintem sokan azt hiszik, hogy már nem fogok élni,
amikor ez adásba megy.
Nyugi, szerintem is fura, hogy engem választottak felkonferálni ezt.
Az utóbbi években kevesebbet voltam a színpadon,
mint Ali Wongban a babái.
Ma igazi legendák előtt tisztelgünk.
Például Joan Rivers előtt, akiről…
Igen.
Akiről nagy vita volt a Netflixnél amiatt, hogy melyik arcáról rakjanak be képet.
Nos…
emellett döntöttünk.
Tisztelgünk még Robin Williams előtt, aki… Igen. A legnagyobb!
Teljesen az ellentétem energiában, tehetségben és testszőrzetben.
Nem felejthetjük el George Carlint sem. A hangja… Igen!
George Carlin.
A Thomas, a gőzmozdony selymes hangú narrátora.
Illetve ő tanította meg mindenkinek a „faszszopó” szót.
És természetesen ott van még Richard Pryor. Bizony.
Richard Pryor megreformálta a komédiát, amikor megengedte Chevy Chase-nek
az „N” betűs szó használatát.
Megtörtént. Guglizzatok rá!
Különleges emberek előtt tisztelgünk. Nem találomra választottak négy jelöltet.
Nem fiatal, trendi komikusokat választottak,
hogy növeljék a nézettséget.
Páran azt hiszik, hogy én vállalok ilyesmit.
A mai beiktatottainkat megszavazták
a komikus közösség ügynökei, klubtulajai, menedzserei,
és egyéb tagjai.
Vagyis összefoglalva: a zsidók.
Jó kis esténk lesz. Komolyan.
Mix Master Mike a lemezlovasunk a The Beastie Boysból.
Nagyon durva. Pöpec!
És jön majd sok élő komikus, akik a holtakról fognak beszélni.
Például Mulaney, Chappelle és Handler.
Őket együtt csak egy szép színházban vagy egy még szebb elvonón láthatjátok.
A Csarnok a Komédia Múzeum része lesz New York államban, Jamestownban.
Igen, ez egy létező hely.
Hál’ istennek a ma este nem rólam szól.
Hanem a legendákról, akik megkapják a megérdemelt tiszteletet.
Ugyanazon a helyen, ahol fent van a Süti vagy nem süti.
Akkor most sírjunk és nevessünk együtt! Mint én, amikor maszturbálni szoktam.
És most… Ne már! Pár poént én is beszúrhatok.
Mondjak valami vicceset? Képzeljétek…
De fura lesz ezt kimondani!
Nem sminkelhettek ma ki, mert fújós barnító van rajtam.
Ilyen fura dolgot még sosem mondtam.
Soha. Még sosem voltam ilyen fújós barnításon.
Megkérdeztem egy haveromtól, hogy: „A farkamat és a seggemet is fújjam be?”
Mert nem tudtam, hogy megy ez.
Nem tudtam, veszek-e fel olyan boratos fürdőrucit.
Erre a haverom: „Azokat hagyd fehéren! Úgy sokkal hatásosabb lesz!”
Most pedig örömmel hívom a színpadra Jon Stewart barátomat.
Jon Stewart…
nemrégiben kapta meg a Mark Twain-díjat.
Ő egy igazán tehetséges előadó. Alig várta már ezt az egészet.
Jon Stewart, emberek!
Jon…
Jon… Jon Stewart!
Jon Stewart.
- Jon! - Pete Davidson!
Jon… Jon Stewart!
- Jon Stewart! - Köszönöm, hogy eljöttek!
Köszönöm, Pete Davidson! Nem sok komikus jön magaslesből egy előadásra.
És még így is jó volt.
Egy olyan embert fogok beiktatni, akit nagyon tisztelek.
Volt szerencsém egy kis időre ismerni őt. Ő Mr. George Carlin.
Lássunk is hozzá!
Genyó!
Picsa!
Baszás!
Feljebb tekernétek?
Kurva!
Az ilyet nem sokszor tapsolják meg.
Faszszopó!
Látom, mit szeret a közönség.
Köcsög!
Az utolsót imádni fogjátok.
Csöcsök!
A „picsa” nem jött be annyira.
Ellenben a kurvával és a csöcsökkel.
1972-ben George Carlin kimondta ezt a hét szót,
amit tévében sosem hallani.
Genyó, picsa, kurva, baszás, faszszopó, köcsög és csöcsök.
Kilencéves voltam akkor.
És beleszerettem.
Nem tudtam, mit jelentenek, de a csöcsös rész megfogott.
Lógó csöcsök!
George Carlin akkor vált
ellenkulturális hőssé.
De a szavak mögött jelentés is volt.
Abszurdnak tartotta, hogy ez a hét szó
milyen hatalommal bírt.
Nem tetteket, gondolatokat
vagy rossz szándékot fejeztek ki. Szavak voltak.
George Carlint letartóztatták. Lenny Bruce-t is.
Beperelték őket. Bíróság elé kellett állniuk,
mert kimondtak bizonyos szavakat.
Hölgyeim és uraim! Ez 50 évvel ezelőtt volt.
Ma már ezek a szavak lehetnének a következő hét Netflix-sorozat címei.
Az volt az ő nagy momentuma. Mi, komikusok szerencsések vagyunk.
Nagyon ritka, amikor egy komikusnak van egy nagy kulturális momentuma.
Amikor az élet nagy dolgai találkoznak a tehetséggel.
Amikor az alkímia legendákat hoz létre.
Ez volt George Carlin az 1970-es években.
Ő volt minden!
De van még ritkább dolog is, ami szinte sosem fordul elő.
Amikor egy komikus feladja azt, hogy turnézásból éljen meg,
hogy megpróbáljon a kora legendájává válni.
Innen származik George Carlin merészsége és bátorsága.
Szavakkal le sem lehet írni.
A pályafutása a ’60-as években kezdődött, amikor megjelent öltönyben
és egy vékony nyakkendőben Merv Griffin műsorában.
Embereket figurázott ki. És jól megélt belőle.
A feleségével, Brendával, és a kislányával, Kellyvel.
Vettek egy házat. Jól éltek.
De belül üres volt. Nem volt önmaga. Nem érezte művésznek magát.
Ezért kurvára eldobta magától az egészet.
Feladni azt az álmot, hogy jó pénzt keress,
és támogasd a családod… Jelzálog került a házukra.
Nem érezte jól magát a bőrében. Szakállat, hosszú hajat növesztett.
Farmert vett fel.
És arról kezdett poénokat gyártani, hogy Muhammad Alit szétszedték,
amiért nem akart elmenni harcolni Vietnámba.
Az volt a poén lényege, hogy Muhammad Ali abból él,
hogy másokat péppé ver, és azt mondta: „Péppé verek másokat, de nem ölök.”
Erre a kormány azt mondta:
„Ha nem akarsz senkit sem megölni, akkor senkit sem verhetsz péppé sem.”
Leszarta az egészet. Beszélt róla. Egy művész volt.
A ’90-es években volt szerencsém összebarátkozni George-dzsal.
Egyszer sikerült egy kis időt töltenem vele Los Angelesben.
Egy műsorhoz kellett meginterjúvolnom őt. Akkor volt 40 éve a pályán.
A Colorado állambeli Aspenben lépett fel.
A nevettető műsorok producerei mind annyira bölcsek,
hogy elhívnak egy négy szívrohamot átélt fickót
fellépni egy nem éppen oxigéndús környezetbe.
Ezért nem megyek el az „HBO egy vicc Fesztiválra”.
Csak a „Netflix egy vicc Fesztiválra”.
A mindenit!
Ez ám a márkahűség! Nagyon izgalmas.
Idősebb korára sokak szerint Carlin igencsak bedurvult.
Azt mondták, élvezte a világ hanyatlását, és hogy nihilista lett.
De erről szó sem volt. Csak csalódott volt.
Nem ismertem hozzá hasonló embert, aki ennyire odalett volna az emberekért.
És szerintem a poénjai idősebb korában csak azt tükrözték,
hogy kurvára elszomorította az,
ahogyan egymással bánunk. És az, amit magunkkal művelünk.
De számomra az volt az érdekes, hogy bármilyen hős is volt George Carlin,
lényegében kétkezi munkát végzett.
Reggel kilenckor beült az irodájába, és írni kezdett.
Még sosem találkoztam olyan emberrel,
aki ennyi füvezés mellett
ilyen keményen dolgozott.
Megírta a poénjait,
aztán elővette a füvet, amire mindig úgy utalt,
amikor meglátogattam, hogy: „Ideje lazítani!”
George Carlin 2008-ban halt meg.
A Twitter 2006-ban vagy 2007-ben jött létre.
De néhanapján azt látni az oldalon,
hogy George Carlin a felkapottak között van.
Egy olyan platformon, amiről nem is nagyon volt tudomása.
Egyszerűen felugrik a neve, ha valami szarság van a világban.
Mert a társadalom hiányolja őt.
És egy komikus számára…
ez a legnagyobb ajándék.
Hiányzik nekünk.
Hiányzik a hangja. Tudni akarjuk, mit gondolna a dolgokról.
A komédia tiszavirág-életű. Szinte senki sem marad fent sokáig.
Ő öt évtizedet túlélt.
Megfigyelt mindent, analizált, abszurdistaként és komikusként.
Mellette jó barát, édesapa, férj és humanitárius volt.
Egy hihetetlen fickó.
És én is nagyon sokszor hiányolom.
Sokat gondolok rá. Nagyon hálás vagyok azért a kis időért, amit vele tölthettem.
Hölgyeim és uraim, George Carlin!
Itt George Carlin.
És George Carlin.
Régen ilyen voltam. Vagyis ez a fickó olyan volt, mint én.
Nem tudom. Anno ugyanolyanok voltunk.
Több módon leírhatjuk a csúnya szavakat, mint ahány csúnya szavunk van.
Ez kissé fura nekem.
Mert úgy tűnik, hogy valakit nagyon érdekeltek ezek a szavak.
Különböző jelzőkkel utaltak rájuk, mint a rossz, csúnya,
mocskos, trágár, ocsmány, alpári, goromba…
rossz ízlésű, illetlen,
utcai duma, szitkozódás, kocsis káromkodás, átkozódás.
Közönséges, faragatlan, sértő, mogorva,
ocsmány, ronda, erkölcstelen, ormótlan, visszataszító, profán, obszcén,
pocsék, közönséges…
kissé merész, beszédes. Szentségelés, káromkodás, tajtékzás.
A fejemben közben: genyó, picsa, kurva, baszás, faszszopó, köcsög és csöcsök!
Ott van például a székelés.
Ki mondja még így?
Nem székelünk, szarunk!
Ez a lényeg az egészben! Szarunk, és ott hagyjuk!
Baktériumok. Honnan jött hirtelen ez a baktériumoktól való félelem?
Észrevettétek már?
A médiában állandóan a legújabb fertőzésekről sztorizgatnak.
Szalmonella, E. coli fertőzés, hantavírus, madárinfluenza.
Az amerikaiak mindentől megijednek, így most mindenki súrol és fertőtlenít.
Túlsütik az ételeket, állandóan kezet mosnak.
Próbálják elkerülni a baktériumokat.
Ez már nevetséges. És röhejesebb dolgokat is csinálnak.
A börtönben a méreginjekció előtt
alkohollal lefertőtlenítik a karod.
Volt már hányással felérő böfögésetek?
Sosem dugtam meg tízes csajt.
Sosem!
De egy éjjel megvolt öt kettes!
Bizony!
Mit nem hallhatsz egy férfi szájából? „Ne szopj már, hívom a rendőrséget!”
Vajon miért nincsenek kék ételek?
Nem estünk túlzásba ezekkel a színes, dolgokat támogató szalagokkal?
Mindennek van már színes szalagja.
Piros az AIDS-é, kék a gyerekbántalmazásé, pink a mellráké, zöld az esőerdőké,
lila az erőszaké.
A barna tudjátok, mit jelent? Egyetek szart, köcsögök!
Egyetek szart, gecik!
De beszéljünk az átbaszásokról! Sok átbaszás van.
Az üzletemberek elbújhatnak a papok mellett.
Elmondom nektek az igazat. Most megtudjátok.
Amikor átbaszásokról van szó,
hatalmas, orbitális átbaszásokról, akkor szájtátva fogjátok most fogadni,
hogy a hamis ígéretek és túlzások mindenkori bajnoka
a vallás. Nincs párja. Bizony, mondom néktek.
A vallás. Ezzel adták be nekünk minden idők legnagyobb átbaszását.
Gondoljatok csak bele! A vallás meggyőzte az embereket arról,
hogy létezik egy láthatatlan ember, aki a felhők között él.
Figyeli minden mozdulatotokat a nap minden percében.
És van egy listája tíz dologról, amiket nem tehettek meg.
És ha megteszitek bármelyiket, akkor mehettek egy helyre,
ami tele van lángokkal, füsttel, égetéssel, kínzással, szenvedéssel,
ahová mehettek élni, szenvedni, elégni, fulladozni,
sikítani és sírni az idők végezetéig.
De szeret titeket!
Szeret titeket!
Szeret titeket, és pénzre van szüksége!
Mindig pénz kell neki.
Nagyhatalmú, tökéletes, mindent ismer, bölcs,
de valahogy nem tudja beosztani a pénzt.
A vallás több milliárd dollárt hoz. Nem fizetnek adót.
És mindig több kell nekik.
Ez egy jó átbaszós sztori, igaz?
Te szent szar!
Most beavatnálak titeket a komikusok egészségügyi állapotának versenyébe.
Jelen pillanatban 2-1-re vezetek Richard Pryor előtt szívinfarktusokban.
Én vezetek. Bizony. Így van. De figyeljetek!
Richard 1-0-ra vezet önmagunk felgyújtásában.
Először Richardnak volt szívinfarktusa,
aztán nekem is volt egy. Utána Richard felgyújtotta magát,
erre én: „A faszom bele, inkább legyen még egy infarktusom!”
De miért?
Miért? Mondjátok, miért van az, hogy azok, akik ellenzik az abortuszt,
olyan emberek, akikkel amúgy sem kefélnél?
Modern ember vagyok. Az ezredforduló túlélője. Digitális, nem dohányzó.
Egy sokrétű, multikulturális, posztmodern dekonstruktivista.
Politikailag, anatómiailag és ökológiailag helytelen.
Van személyi edzőm, beszerzőm, asszisztensem
és személyes célom.
Nem tudtok elhallgattatni. Nem tudtok elbutítani.
Fáradhatatlan vagyok, de nem agyatlan. Egy alfahím, aki béta-blokkolókat szed.
Egy hitetlen túlteljesítő vagyok. Laza, de előretekintő.
Őszinte, földhözragadt, alacsony igényű.
Nagy méretű, hosszan tartó, jó minőségű, gyorsan ható,
elősütött, strapabíró. Egy gyakorlatias, szabad dilinyós.
Poszttraumás stresszben szenvedek, és a fattyú fiam utál engem.
Egy teljesen felszerelt, jóváhagyott, klinikailag tesztelt,
kifejlesztett orvosi csoda vagyok.
Előmostak, elősütöttek, előmelegítettek, elővettek,
előcsomagoltak, lefagyasztottak, vákuumosan kezeltek. És…
korlátlan internetet fogok.
Nyers vagyok, de nem harapok. Mindig is ilyen maradok.
Mindig mindenre készen állok. Rajtam nem fog semmi átok.
Nem kapkodom. Úszom az árral. Nem foglalkozom mással, semmilyen sráccal.
Megyek előre, és ennek az előnye, hogy nem leszek legyőzve.
Nem kerítek, így nem veszítek. Tolom a szekerem, úgy, ahogy szeretem.
Durván bulizom, az ebédre van rutinom.
Még kitartok, mint a szadisták, úgyhogy most el is köszönök, viszlát!
Nagy megtiszteltetés számomra beiktatni George Carlint a Csarnokba.
GRATULÁLUNK GEORGE CARLINNAK! 2022-ES BEIKTATOTT
És most, hölgyeim és uraim, be szeretném mutatni a következő…
Nem tudom, hogy nevezzük a jobb embereket beiktató embereket.
Jöjjön a hasonmásom!
Ő az egyik kedvenc komikusom és barátom. Hölgyeim és uraim, Mr. John Mulaney!
John Mulaney.
Üdv!
- John. - Üdv!
John Mulaney.
Köszönöm, Jon! Üdv, emberek! John Mulaney vagyok.
Megtiszteltetés itt lenni.
Robin Williams.
A karrierje úgy 38 évet ölelt át.
De a kreativitás tekintetében több évszázadot.
Elmondom, hogy nekem miben más Robin Williams, mint a többi komikus.
Nincs olyan felvétel Robin Williamsről, amiben hanyag lett volna.
Nem lett olyan pillanata rögzítve, ahol nem adott volna mindent bele.
Mindegy volt, hogy a Holy City Zoo-ban, a Comedy Store-ban
vagy a New York-i Operaházban lépett-e fel,
esetleg jótékonysági célból az évek során,
amivel több száz millió dollárt gyűjtött hajléktalanok megsegítésére.
Mindegy volt, hol lépett fel… Igen, jár a taps!
Mindegy, hol lépett fel, teljesen átadta magát
az előadásának, amit láthatóan nagyon szeretett csinálni.
Robin Williams több jó filmben szerepelt, mint amennyiben szabad lett volna.
Pár hónapja megnéztem a Jó reggelt, Vietnám!-ot.
Nézzétek újra a filmet! Főleg azt a jelenetet,
amiben Robin angolul tanítja a vietnámi embereket.
Sosem láttam ennél viccesebb előadást,
amikor a színész ennyire őszintén nevet más szereplőkkel.
Mintha egy remek próbát nézne az ember.
Még középszerű filmekben is nagyszerű volt.
Emlékeztek Hugh Grant Áldatlan állapotban című filmjére?
Nem baj, ha nem, mert nem a legjobb. Tényleg nem az.
De ezt mindenki tudja. Robin Williams csupán 15 percet szerepel benne,
de viccesebb, mint bárki más a filmben.
Egy orosz nőgyógyászt játszik.
Egy jelenete van. A szülészet vezetője volt
egy szentpétervári állatkórházban.
A patkányok és a majmok a szakterületei.
És egyszer azt mondja Hugh Grantnek és Julianne Moore-nak:
„Egy idő után azt hittem, hogy minden patkány segge ugyanolyan.”
Ez egy nagyon vicces rész, de aztán jön egy rész,
amit óriási méltósággal ad át.
És ezzel most nem túloztam. Azt mondja: „Múlt hónapban megjött
az új engedélyem. Már embereket is világra hozhatok.”
Ha szeretnétek látni, ahogy egy színész egyszerre bemutatja,
milyen egy komikus alakítás érzelmi szempontból,
és milyen egy érzelmi alakítás komikus körítéssel,
nézzétek meg A halászkirály legendája című filmben!
A legjobb film, amiben egy komikus színész valaha is szerepelt.
Egy dolgot nagyon sokszor hallok.
Az emberek folyton arra asszociálnak, hogy a komikum hátterében
fájdalom és szomorúság áll.
És sokak szerint mi, komikusok azért csináljuk, amit csinálunk,
mert van bennünk valami sötét dolog. Robin Williamsnél ezt főleg előhozzák.
És ne haragudjatok, de hagyjátok a faszba ezt a szarságot!
Mert…
nem ártana némileg tisztelni ezt a kiváló művészt,
aki tehetségesebb volt nálatok!
Mert erről volt szó.
Nagyon jó móka másokat megnevettetni.
Komikusnak lenni egy igazi élmény,
nem pedig egy pszichiátriai szindróma.
Sokan nagyon elcseszettek vagyunk, engem is beleértve?
Igen. De nem ez a lényeg.
Vannak olyan depressziós emberek, akikből sosem lesznek
nagyszerű komikusok.
Miért nem őket csesztetitek?
Beszéltem erről Robin lányával, Zeldával.
Írt nekem tegnap valamit, amit fel szeretnék olvasni nektek.
Ha nem gond.
Ezt Robin lánya, Zelda írta,
amikor erről beszélgettünk. Azt írta:
„Ez csak egy ember véleménye egy sokkal összetettebb emberről.
De én úgy látom, hogy apa csak fel akarta vidítani az embereket.
Főleg azokat, akiknek szerinte szüksége volt rá.
Ebből is látszik, hogy őt nem a saját szomorúsága hajtotta előre,
hanem az, hogy segítsen a világon.
Hajléktalanszállókra járt, és órákon át ott volt.
Triatlonokon vett részt nehéz sorsú sportolók alapítványaiért.
És közben mindenkit megnevettetett.
Kórházakba, katonai támaszpontokra járt.
Ahol szükség volt a nevetésre.
Tudta, hogy a legnehezebb pillanatokban
a nevetés a legjobb gyógyír a léleknek.
És a szememben a nevetés továbbra is a legszebb ajándék,
amit egymásnak adhatunk.
Apám akkor volt a legboldogabb, ha másokat is boldoggá tett.
Mindig így volt.”
Nos…
Mi mást lehet még elmondani egy komikusról vagy emberről?
Hölgyeim és uraim, Robin Williams!
Van itt olyan ma este, akinek jól jönne a komédia gyógyító ereje?
Van olyan itt?
Nézzék!
A Hold úgy lóg az égen, mint egy here.
Melyik az a hang vagy zaj, amit szeretsz?
Van itt egy jelelő is?
De király!
Kapd be!
Köszönöm!
Most beszélnem kellene egy nagyon fontos témáról,
a skizofréniáról. Nem kell! Fogd be, hadd beszéljen!
A fiam hároméves. Csodás kor. Óriási feje van, de apró a teste.
Nagyon idegesítő, hogy mindenre rákérdez.
„Miért kék az ég?” „A légköri nyomás miatt.”
„Miért van légkör?” „Hogy tudjunk lélegezni.”
„Miért lélegzünk?” „Mi a faszért akarod tudni?”
Mindig is álmodoztam egy dologról. Nos, szerintem minden apuka.
Arról, hogy talán egy nap
a fiam majd átveheti a Nobel-díjat.
Egy másik álmomban pedig ezt mondja:
„Sült krumplit is kér?”
Egy német talkshow-ban egy nő azt kérdezte:
„Mr. Williams! Ön szerint Németországban miért nincs sok komikus?”
Erre én: „Mert megölték a vicces embereket.”
Ha ír vagy, simán szétrúgod a seggem, de utána énekelni kezdesz.
Azt mondtad, hogy a nejem kövér Ezért a kalapodba szartam, te görény
Ennyi volt a móka mára Zárul Mikey mókatára
Kitaláltam egy kurva jó sportot.
Egy golyót kell gurítani egy lyukba.
„A biliárdra gondolsz?” Egy lófaszt!
Ez nem egyenes dákóval lenne, hanem egy görbével,
és ha megütöm a golyót, az begurul a lyukba.
„A krokettre gondolsz?” Egy lófaszt!
Több száz méterre lenne a lyuk.
Bizony, baszki!
Ütsz egyet, és ha elhibázod, úgy érzed, stroke-ot kaptál.
Baszki! Így fogjuk hívni!
Stroke-nak! Mert ha elhibázod az ütést, úgy érzed, mintha haldokolnál.
Hallani szeretném a mexikói focikommentárt golfközvetítés közben!
„Gurul a labda. Még mindig megy…
A lyukban a labda!”
Lányok! Ha szeretnétek egy napfelkeltés tetkót
a seggetek fölé, az 20 évesen nagyon szép.
De 50 éves korotokra egy tengeri csillagot üldöző polippá válik.
Szóval hagyjátok!
Basszus!
Pisi!
Aztán rájössz,
hogy Isten a péniszed mellé agyat is adott neked.
De annyi vért, hogy egyszerre csak az egyik működik.
Így van, pajtás! Pattanjunk lóra, és induljunk meg délre, a határ felé!
Járj Missy kedvében!
Lenne egy kérdésem a hölgyeknek.
Mindig így nézünk ki?
Közel vagy már?
Nem, dehogy! Befejezem!
Dehogy! Szeretlek!
Szeretlek!
Befejezem!
Mondtam, hogy befejezem. Csak nem érzem az arcom.
Na, ki az apucid?
Szeretlek! Igen. Befejezem, nyugi!
Befejezem…
Jó éjt!
Klassz!
Igazi megtiszteltetés beiktatni Robin Williamst a Csarnokba.
GRATULÁLUNK, ROBIN WILLIAMS! 2022-ES BEIKTATOTT
Nagy örömömre szolgál felkonferálni a következő előadót.
Ő egy komikus, akit imádok nézni, és szeretek összefutni vele.
De jó ideje nem találkoztunk.
Hölgyeim és uraim! Üdvözöljék a vicces és csodálatos Miss Chelsea Handlert!
Chelsea! Ő Chelsea.
Chelsea.
- Chelsea. - Ez az!
Chelsea!
- Chelsea… Handler! - Üdv, emberek! Sziasztok!
Nagyon szépen köszönöm! Köszi!
Azért jöttem, hogy Mrs. Joan Riversről beszéljek.
Amikor először találkoztam Joannal, akkor az E-n voltunk.
És nem az ekire gondolok.
Túl fiatal, túl magabiztos és túl arrogáns voltam ahhoz,
hogy elhiggyem, másnak a keze is kell a sikeremhez.
Most már tudom, hogy minden sikerem előtt
volt valaki, aki merészebb, bátrabb volt,
és Joan Riversnél merészebb és bátrabb embert ritkán találni.
Egyszer azt mondta: „Stevie Wonder, az a szegény anyaszomorító!
Ki fog szólni neki, hogy egy horgolt növénytartó van a fején?”
Ott voltak még a klasszikus beszólásai,
mint ez: „Elizabeth Taylor olyan kövér, hogy majonézt rak az aszpirinre.”
Ezért igazán megtisztelő érzés itt állni ma,
és tisztelegni az élete és a munkássága előtt.
Joan 1933-ban született, Joan Alexandra Molinsky néven,
a New York-i Brooklynban. Úgy indult anno, mint bármelyikünk.
Mindent elvállalt, hogy pénzt keressen. Volt idegenvezető a Rockefeller Centerben.
Dolgozott lektorként egy New York-i reklámügynökségnél.
És egy rövid ideig divattanácsadó is volt,
ami évtizedekkel később kapóra jött neki,
amikor a lányával elindították a Divatrendőrség című sorozatot.
Ők találták fel a szemforgatást és a celebverést,
évtizedekkel Jada és Will Smith előtt.
Joan aztán a színpadon talált otthonra, mások megnevettetésével.
Kiparodizált hírességeket, politikusokat,
de többnyire saját magát.
Greenwich Village-i klubokban indult a stand-upos karrierje.
Olyanokkal lépett fel, mint George Carlin és Richard Pryor.
Joan akkoriban ezzel a mondattal zárt: „Joan Rivers vagyok, aki szexre kész.”
Ez még nyitómondatnak is elég erős.
Közel egy évtizeden át szenvedett ütött-kopott klubokban,
aztán hirtelen felkapott lett, többszöri elutasítás után.
Elhívták Johnny Carson talkshow-jába.
1965. február 17-én. Az a fellépés mindent megváltoztatott.
Johnny Carson a nevetéstől potyogó könnyeit törölgette,
és azt mondta: „Istenem, de vicces vagy! Nagy sztár leszel!”
És igaza volt.
Joan volt a színpadon, és a talkshow-k királya, Johnny
ámulattal nézte őt.
Megmutatta nekünk, hogy lehet versengeni a férfiakkal,
és ha a megnevettetésük mellett elég ügyes voltál,
uralkodhattál fölöttük.
Joan fellépett a Carnegie Hallban. Nyert Grammyt, Emmyt.
Jelölték Tony-díjra. Írt 12 bestseller könyvet.
Átformálta a vörös szőnyeges megjelenéseket.
És ami a legjobb volt benne: nem félt önmagát adni.
Joan megtalálta a saját csípős, odaszúró hangját,
amikor a nők nem álltak ki magukért.
Amikor valaki híressé válik, óvatos lesz. Jobban óvja magát.
Mert hirtelen sok lesz a vesztenivaló.
De Joan minél sikeresebb lett,
annál hangosabb és vakmerőbb volt.
Feszegette a határait, és mindent kockára tett egy poénért.
Egész életében kritizálták azért,
mert túl nyers, túl pletykás, túl személyeskedő volt.
De a poénjai mögött mindig volt valami mélyenszántó dolog.
Sosem kért bocsánatot semmiért, azt mondván, hogy: „Az előadásom része,
hogy felborzoljam a kedélyeket.
Úgy tűnik, hogy viccelődöm, de közben ki is oktatlak titeket.
Az élet kemény. Nem kímél minket.
Így jobb, ha mindenen nevetünk, máskülönben lehúzhatjuk magunkat a vécén.”
És nem csak nevettetni szeretett.
Imádta azokat, akik megnevettettek másokat.
Egyszer azt mondta: „Ha még egy női komikus idejön hozzám azzal,
hogy lehetőséget adtam neki, elküldöm a picsába.
Folyamatosan adom a lehetőségeket.”
A mai napig így van.
Még a 2014-es halála sem tudta megállítani.
A hagyatékának köszönhetően még mindig sokat segít a nőkön
egy hatalmas, égi vörös szőnyegről.
Hölgyeim és uraim, Joan Rivers!
A szórakoztatóipar a szereposztó díványokról szól.
Ezért mondom mindig azt, hogy: „Joan Rivers vagyok, aki szexre kész.”
A nászéjszakám egy katasztrófa volt, mert nem volt semmi mellem.
A férjem azt mondta: „Várj, kigombolom a ruhád!” Erre én…
Erre én: „Már pucér vagyok!”
Azt tudja az ember, ha nemkívánatos valahol.
Gyerekkoromban ezt hallgattam: „Sheila sokkal ügyesebb nálad! Sokkal!”
Sheila a születésekor meghalt. Igen!
Az első feleségek túl jók. Sokat aggódunk, megőszülünk.
Féltjük a szívbeteg férjünket. Zaciba adjuk a gyűrűnket egy pacemakerért. Ugye?
A második feleség odaoson a szívbeteg férje mögé, ezt csinálva…
Ez a különbség.
Ez a különbség!
Elhamvasztottam az anyósomat.
Az anyósod elhamvasztása nagyon durva. Ne tudjátok meg!
Épp repülővel utaztam Montrealból Londonba, majd vissza.
Visszafelé arra gondoltam: „Megvárhattam volna, míg meghal!” És…
Nem lehetett csók az első randin?
- Viccelsz? - Tényleg?
- Edgarral még mindig nem csókolózunk. - Nem tudtam.
Ha a férjem nem forgolódna álmában, nem lennének gyerekeink.
Érted?
Amikor hazamentem, rúzsfolt volt a galléromon. Nem érdekelte.
Eljátszottam, hogy viszonyom van. Meg akartam őrjíteni.
Ezért kitaláltam egy durva dolgot. Úgy tettem, mintha álmomban beszélnék.
Ilyeneket mondtam: „Ne, Tim! Ezt nem szabad!
Ne csináld, Tim! Istenem, ezt nem szabad!”
Reggel a férjem hagy egy cetlit: „Mondd meg Timnek, hogy szabad!”
Mindenki átmegy ezen. Negyvenévesen romlik a látásunk.
Mindenkinek. Nem látjuk az üdvözlőkártyát.
Ötvenévesen jönnek a memóriagondok. „Menjünk el moziba!
Tudod, melyik film az…”
Hatvanévesen jönnek a fingások. Állandóan fingasz.
Igen! És 70 éves korodra már nem érzed a szagokat.
Így 60 és 70 között a legrosszabb.
Bizony!
Mindenki nézte a Carson Show-t.
Amikor Carson azt mondta, hogy sztár leszek,
megváltozott az életem.
Érzelgős vagyok. Nézd, mit írtam a könyvbe!
- Láttam. Kedves tőled. - Igen.
Tényleg.
- Érzelgős lett. - Nem kellett volna!
Kinek írtam?
Itt a babádról beszélsz. Aztán jön az üzenet.
- Felolvashatom? - Igen.
- Edgarnak címezted. - Igen.
„Neki köszönhetem ezt a könyvet. Johnny Carsonnak pedig a karrierem.”
Ez nagyon kedves tőled. Köszönöm!
A Fox ajánlott nekem egy saját műsort, ahol Edgar lehetett a producer.
Természetesen belementünk.
Húsz éve vezette a The Tonight Show-t,
így először Johnny Carsonnak mondtam el.
Rám csapta a telefont. Visszahívtam, újra lerakta.
Aztán soha többé nem állt szóba velem. Soha.
Itt van Monica Lewinsky?
Nézzetek a székeitek alá! Monica a példaképem!
Ez a csaj hétmillió dollárt szedett össze azzal,
hogy orálisan kényeztette az USA elnökét.
Felfogjátok ezt, Kanada?
Hétmillió dollárt!
Titeket ez nem dühít fel?
Ha mindent újrakezdhetnék…
Ha mindent újrakezdhetnék, ezt mondanám a 16 éves lányomnak:
„Melissa! Hozz egy banánt, térdelj le! Anya beszélni akar veled!”
Néha mondok olyanokat, hogy: „Személyzet!
Magányos vagyok.
Ki fog ma este megdugni?”
Téged néztelek ki magamnak!
A mellettetek ülőre nézzetek, ne rám!
Nézzetek rá! Annyira kurva nehéz ez?
Nézzetek a szomszédotokra!
Háromszor fogjuk kimondani. Erről szól az élet.
Egy: „Nagyon örülök!” Gyerünk!
Nagyon örülök!
Nagyon örülök, hogy nem te vagyok!
Köszönöm, és jó éjt! Nagyon jól éreztem magam.
Ő a világ legviccesebb nője.
A reklám után folytatjuk!
Nekem fontosak az ilyen események, mert mindig kihagynak belőlük.
Ezért jó, hogy most meghívtak, mert általában nem szoktak meghívni.
Joan! Mindig készen álltál a szexre, és most beiktatunk.
Részemről a szerencse, hogy beiktathatlak a Csarnokba.
GRATULÁLUNK JOAN RIVERSNEK! 2022-ES BEIKTATOTT
Megtiszteltetés bemutatnom a beégetések királyát,
aki minden komikus jó barátja, akivel valaha találkozott.
Üdvözöljék Jeff Rosst!
Az égetés mestere!
Az égetés… mestere!
Nagy tapsot Chelsea-nek!
Jeff… Jeff Ross!
Helló, mindenki! Mi a helyzet?
Azért jöttem, hogy felkonferáljam a mai est megemlékezős részét.
Mert nemrégiben a komédia világa elvesztette Norm Macdonaldot,
Louie Andersont, Bob Sagetet,
Gilbert Gottfriedet és Will Smitht.
Vannak itt Gilbert Gottfried-rajongók?
Imádtam Gilbertet.
Jártam nála a kórházban, mielőtt elhunyt volna.
Örülök, hogy megköszönhettem neki, hogy a cimborám volt.
Fogtam a kezét, és elköszöntem tőle.
Az orvosok nehezen állapították meg a halál pontos időpontját,
mert Gilbert szemei sosem voltak teljesen nyitva.
Volt egy netflixes sorozatom, ahol történelmi személyeket égettem be.
Felhívtam Gilbert ügynökét, hogy elhívjam Los Angelesbe,
eljátszani Adolf Hitlert.
Az ügynöke azt mondta: „Kizárt! Nem lenne helyénvaló.
Gilbert nem egy Adolf Hitler-es szereppel lesz először a Netflixen.”
Ezért felhívtam Gilt, és azt mondtam:
„Gilbert! El kellene játszanod Adolf Hit…”
Erre ő: „…lert? Benne vagyok!”
Elrepült Los Angelesbe, beküldtük átöltözni.
Bajor bőrnadrágban jött ki,
hitleres bajusszal és egy horogkeresztes karszalaggal.
Aztán ebédeltünk egyet, de Gilbert nem vette le a karszalagot.
Megcsináltuk a műsort.
Elmentünk az afterpartira, de ott sem vette le a karszalagot.
Szerintem a repülőn is rajta volt másnap.
De nagyon vicces volt aznap. És elmondanék valamit.
Gilbert Gottfried volt a legjobb Hitler.
Mel Brooks egyszer azt mondta, hogy a komédia bosszú, gúny által.
A legjobb módja a nácik kifigurázásának, ha a Führerüket
a leghangosabb, legidegesítőbb zsidó játssza el.
Szóval Heil Gilbert!
Vannak itt Louie Anderson-rajongók?
Ő egy igazán egyedi komikus volt.
Louie Anderson a gyerekkori fájdalmából koncertturnékat,
tévéműsorokat, animált sorozatokat csinált. És mindegyikben röhejes volt.
Louie megadta nekünk azt, hogy nevethessünk a saját gyerekkorunkon.
Nyert Emmy-díjat, bestseller könyvei voltak,
menő játékműsort vezetett,
és a Land-O-Lakes vaj szóvivője volt.
Hivatalosan és nem hivatalosan is.
Amikor először találkoztam vele, akkor szomszédos piszoároknál álltunk
egy New York-i kabaréklub mosdójában.
Akkor egy 24 éves kezdő voltam,
és biztosan Louie ajánlott be engem.
Nem akarok titkokat felfedni, de legyen elég annyi,
hogy azóta is nagy rajongója voltam.
Mázli, hogy megosztotta az életét velünk. Lilly nélkül más lesz az élet.
Éljen Lilly Anderson!
Tudom, hogy vannak itt Norm Macdonald-rajongók is!
Normnak rengeteg vicce volt, állandóan eszembe jutnak.
Amikor jött egy óraátállítás,
Norm mindig azt mondta: „Úgy fél évet adok neki!”
Kirúgták a Saturday Night Live-ból, mert túl sok vicce volt O.J. Simpsonról.
De a komikusoknak mindig igazat kell mondaniuk,
nem gondolva a következményekre.
És Norm pontosan ezt csinálta.
Elmondhatta volna az igazat az egészségéről is!
Akkor elmondhattuk volna neki, mennyire szerettük.
De Norm már csak ilyen volt.
Mindig egy lépéssel előttünk járt, egészen a végsőkig.
Nagyon fog hiányozni!
Hol vannak a Bob Saget-rajongók?
Bob szinte a testvérem volt. De ő volt Amerika apukája.
Mint Bill Cosby.
Csak Bob a megszokott módszerekkel altatta el az embereket.
Azzal, hogy a jótékonykodásról beszélt.
Bob felesége, John Stamos elmesélte…
hogy sok rajongó állította meg Bobot. Meg akarták ölelni.
Elérzékenyültek előtte. Olyanokat mondtak neki, hogy:
„Én apa nélkül nőttem fel, és a karaktered a Bír-lakban,
Danny Tanner olyan volt, mintha az apám lenne. Köszönöm!”
Ha lehet, a tiszteletére adakozzatok a Szkleroderma Kutatóalapítványnak!
Mert ez sokat jelentett Bobnak.
Bob nagyon erős és kitartó volt, amikor közbeszólt az élet.
Remélem, mindenkinek van egy hozzá hasonló barátja.
Hatalmas tévésztár volt, de komikusként élte az életét.
Úgy is halt meg. Turné közben, egyedül, egy hotelszobában.
Elcsúszott, és beütötte a fejét.
Ami költői egy olyan fickónak, aki vezette az Amerika legviccesebb házi videóit.
Ha most itt lenne, megkérdezné, hogy: „Ezt használhatom? Nagyon jó volt!”
Köszönöm!
Ez a négy jövőbeli beiktatott meghalt, de a nevetésük tovább él.
Tapsoljuk meg még egyszer Gilbertet, Louie-t, Normot és Bobot!
Most pedig a színpadra hívnám Az utolsó fejezetet,
Dave Chappelle-t!
Az utolsó fejezet.
Az utolsó… fejezet.
Az utolsó fejezet. Dave Chappelle.
Dave… Chappelle!
Dave!
Dave… Dave Chappelle!
Dave… Chappelle!
A mindenit!
Köszi, hogy eljöttetek! Nem tudom, hogy kerültetek ide,
de kurva szerencsések vagytok.
- Dave! - Szeretünk téged!
Köszi, tesó!
Én is szeretlek! Egy érzelemmentes, heteroszexuális módon.
Ma nehéz dolgom van, mert én fogom beiktatni
minden idők legjobbját.
Richard Pryort.
Richard Pryor!
Minden idők legjobb stand-uposa.
Nem akarom személyesre venni a dolgot, de a komikusok imádják Richard Pryort.
Van egy sztori róla, ami mindig felvidít. Egyszer lejött a színpadról
egy Las Vegas-i előadás közben.
Miután megtette, a szervező azt mondta, hogy többet nem fog Vegasban dolgozni.
Erre ő: „Leszarom. Ha nem dughatnék többet Vegasban, akkor már aggódnék.”
Hirtelen otthagyta a show-bizniszt, belevágott egy ismeretlen jövőbe.
San Franciscóba ment.
Paul Mooney és mások segítségével
csak feketék előtt lépett fel, és lassan, de biztosan
azzá a Richard Pryorrá vált, akit megszerettünk.
De nemcsak a fekete közönség hozta neki a változást,
a kokain is segített.
Előfordul, hogy meghallok egy poént, és bánom, hogy nem én írtam.
De a poén mindig valami személyes dolgon alapul. Amit átélt az adott személy.
Tudni kell vicceset mondani a saját életünkről.
Richard Pryor ilyen volt.
Emlékszem, 19 éves koromban
részt vettem egy előadásán a harlemi Apollo Színházban.
Egyszerre érkeztünk oda.
Kerekesszékben tolták be. Mögötte álltam. Meg sem szólaltam.
De a füle mögött láttam
azokat a hegeket, amiket saját maga felgyújtásakor szerzett.
Sírni támadt kedvem tőle.
Nem sokkal utána előtte léptem fel.
A Newark Symphony Hallban.
Nem akartam elhinni, hogy ez a legenda Newarkban haknizik.
A backstage-ben találkoztam vele. Emlékezett a nevemre, kezet ráztunk.
Egy kísérteties dallal vonult be, „I'm Calling You” volt a címe.
És úgy 15 percet volt a színpadon, aztán elhallgatott.
Annyit mondott: „Sajnálom, nekem ez ma nem megy.”
Síri csend volt a teremben.
Egy hátul ülő férfi felállt,
és torka szakadtából azt ordította, hogy: „Imádlak, Richard!”
A közönség megőrült.
A mai napig nem láttam ekkora ovációt egy stand-up után. Fiatal voltam,
de tudtam, hogy itt igazi szeretetről van szó.
Nem számított, jó volt-e, még egyszer látni akarták.
Kedvesek maradtak vele, és elköszöntek tőle.
Ennek a látványa megváltoztatta a karrieremet.
Pontosan ezt akartam elérni az életben.
Így akarom befejezni a karrieremet.
Mondjuk, nem pont így.
Nem Newarkban.
Paul Mooney is nagy hatással volt rám, és…
Sokat regélt nekem Richardról.
Mindig úgy beszélt róla, mintha ott lenne velünk.
Értitek? Valahogy megnyugtató volt az,
ahogyan a barátjáról beszélt.
Megtiszteltetés volt őt is ismerni.
Nem akarok személyes sztorikról fecsegni, de annyi biztos, hogy Richard Pryor nélkül
nem lenne Dave Chappelle.
És azok a komikusok, akik panaszkodnak, hogy nem tudnak miről beszélni,
inkább maradjanak is csendben!
Mert itt egy nagyon jó példa valakiről,
aki mindenről elmondta a véleményét, gond nélkül.
Richard munkássága idején három csatorna volt.
Nem volt mitől félnie.
Szóval ha láttok egy ilyen bátor embert,
annak nagy ára van. Hölgyeim és uraim!
Nagy tapsot kérek Richard Pryornak!
Azt olvastam, hogy egy bordélyházban született.
Csak megtévesztett ezzel valakit?
- Nem, én anyám méhéből születtem. - Nyilván.
És akkoriban egy bordélyházban éltünk.
- Mi csak kuplerájnak hívtuk. - Értem.
Kuplerájban vagy…
- Vagy… - Az volt az otthonom!
Sok csaló járt a környékünkre. Így láttam először fehéreket.
A környékünkre jöttek fellendíteni a gazdaságot.
Rendes fehér csókák voltak. Lehettem volna bigott.
Vágjátok?
Lehettek volna előítéleteim.
Lehettek volna. De rendes fehér fickók jöttek oda.
„Hé kisfiú! Itthon van anyád? Kéne egy szopás!”
Anyámra utaltam ezzel, aki ott ül.
Imádom őt! Ott ül anyám!
- Itt van? - Ne takard el az arcod, anya!
- Gyere fel! - Nem is tudtam.
Ne sírj, anya!
A nagyanyám próbált megnevelni. Mindig szétrúgta a seggem.
Emlékeztek még a vesszőkre?
Megvan? Letörtek egy gallyat egy fáról,
és így kellett lehúzni róla a leveleket.
Ha újra meglátok valakinél egy olyat, kinyírom a gecit!
És ahogy letörték a vesszőt, suhintották a levegőben. Így…
Még haza se értetek, de már sírtál.
„Mama!
Ne haragudj, mama! Többé nem fogok…
Kérlek, mama! Ne csináld!
Kérlek, mama!
Ez fáj, mama! Ne!”
Híres vagy Európában?
Mi a gond?
Ez egy normális kérdés volt.
Jesszusom, szerinte nagyon jó vagyok!
- Várj! - Viccesnek tart.
- Egy pillanat! - Nekem kell nevetnem.
- Várj! - Hogy érted ezt?
A fájdalom idővel viccessé válik.
Érted? Mint amikor börtönben voltam.
Adócsalás miatt.
- Mikor? - Tavaly.
- Mennyit kaptál? - Pont eleget.
Azt mondtam: „Elfelejtettem adózni.” Erre a bíró: „Jövőre nem fogod, genyó!”
És amikor nem vagy érzékeny szex közben,
vagy ha nem lélekből csinálod, akkor nem működik.
Mert a férfiak félnek. Megrémülnek, ha le kell feküdni egy nővel.
Macsósan kell tolni, mert nehéz megkérdezni, hogy: „Figyelj!
Neked amúgy…
sikerült elmenned?
Sikerült?”
A férfiak védekezni kezdenek, ha a nő nem megy el. Nagyon is.
Semmiért sem vállaljuk a felelősséget.
Ha félünk, akkor bármit képesek vagyunk kimondani.
„Drágám! Talán meghalt a puncid.”
A nők pedig mindig mesterien vissza tudnak vágni.
„Akkor adj neki mesterséges lélegeztetést!”
- Vétkeztem. - Jaj, ne!
- A múltban. Sokszor. - Feloldozlak!
Te vagy az egyetlen fehér ember, aki a fejemhez ért,
és még életben van.
Egyszer öklöztem Alival. Ő egy király fickó.
Csak mókából pofozgattuk egymást.
De már attól beszarsz, hogy egy ringben vagy vele.
Mert valami legbelül azt súgja, hogy: „Mégis csak egy ringben vagytok.
Mindenki tudja, hogy ez csak játék?”
Ali nagyon szemét volt. Beléptem a ringbe, és ezt suttogta:
„Szétrúgom a segged!”
Erre én: „Ácsi! Ő tudja, hogy ez jótékonyságból megy?
Nem kellene ma szétrúgnia a seggemet.”
És Ali olyan gyors volt,
hogy a kezét csak akkor láttad, miután megütött.
Ez így volt. Eközben az agyad:
„Várjunk csak! Az előbb volt valami az arcomban.”
Aztán az edző mondja, hogy: „Mozogj el!”
De az első bokszmeccsén az ember nagyon fél. Ezt csináltam.
Az ördögűzőt láttad?
A nők a szabadban nem vécéznek.
Ugye, hölgyeim?
„Pisilsz a szabadban, bébi?”
„Nem én!
Túl sokan láthatnak. Kizárt!
Túl sok minden van kint, ami bemászhat. Nem!
Megvárom, míg visszamegyünk a kocsihoz.”
„A kocsiba nem fogsz pisálni, ribanc!
Jobban jársz, ha itt pisálsz!”
„De nagyon kell pisilnem. Jó, egy kicsit lehúzom a nadrágom.
Oké? Ne csinálj semmit! Ne viccelődj velem!
Ha látsz valamit, szólj!
Nem fogsz viccelődni velem, igaz?”
„Dehogy! Csináld csak! Semmit sem csinálok.”
„Jó, akkor most lehúzom.”
Megvárom, míg belekezdenek, aztán kiabálni kezdek: „Jön valaki!”
Emlékszem, ott találkoztam Louie Armstronggal.
Az öltözőjébe lépve azt kérdeztem: „Hogy vagy, Louie?”
Erre ő: „Még mindig a fehérek vezetnek.”
Ne menjetek enni maffiózókkal! Nem hívhatod meg őket.
Szeretnek együtt vacsorázni velünk.
Elvisznek vacsorázni, és mindig ők fizetnek.
Vili? És ha azt mondod: „Ma hadd fizessek én!
A picsába már! Mindig ti fizettek!”
Azt mondják: „Kölyök! Ide figyelj! Mi bűnözők vagyunk.
És a bűnözők nem fizetnek.”
Volt már innen valakinek szívinfarktusa? Gecire tud fájni!
Komolyan mondom. Az udvaron sétáltam,
erre hirtelen annyit hallottam: „Ne vegyél levegőt!”
„Hogy mi van?”
„Jól hallottad, genyó! Ne vegyél levegőt!”
„Jól van, nem veszek levegőt!”
„Akkor fogd be a pofád!” „Oké! Bocsi! Csak ne ölj meg!”
„Térdelj le, és bizonyíts!” „Nem állok fel!”
„Most a halálra gondolsz, igaz?”
„Igen, arra gondolok.”
„A sok disznóhúsnál nem gondoltál rá, igaz?”
„Nem.”
A mentőben ébredtem fel.
És csak fehér csókák bámultak rám.
Annyit mondtam: „Faszom!
Meghaltam, és rossz mennyországba kerültem, bassza meg!”
Figyu! Hallottatok már a kokain hevítéséről?
És arról, hogy valaki felrobbant közben?
Miért pont én?
Tízmillió geciláda csinálja, erre én robbanok fel?
Nagyon sok szeretetet kaptam tőletek,
amikor nem voltam jól. És hálás vagyok érte.
Ugyanakkor… Tapsoljátok meg magatokat!
De durva vicceket is gyártottatok rólam.
Azt hittétek, nem láttam őket?
Pedig annyira szerettek!
Erre emlékszem. Meggyújtod a gyufát.
Mi ez? Richard Pryor fut az utcán.
Egyik este épp tévéztem, és azt mondták, meghaltam.
Be voltam kötözve, meg ilyenek.
„Richard Pryor öt perce meghalt.”
Engem az dühít a legjobban,
hogy ha belegondolok, sosem találkoztam olyan emberrel
a komikusi pályafutásom során, aki jobb lett volna nálam.
És sosem fogok elismerést kapni a tetteimért.
Ezt jól benézte, igaz?
Az első netflixes különkiadásom ugyanitt készült 2016-ban.
Március 12-e volt, Richard Sunset Strip-es fellépésének az évfordulója.
Akkor került a mozikba, amit ugyanitt vettek fel.
Húsvét hétvégéje volt, amikor Jézus feltámadását ünnepeljük.
A tűzeset után rögzítették a fellépését.
Akkor tért először vissza a szörnyű incidens után.
Nekem is az volt az első fellépésem a durva balhé után a tévében.
Megtiszteltetés ma itt lenni.
Szeretünk, Richard!
Megtiszteltetés beavatni Richard Pryort a Csarnokba.
GRATULÁLUNK RICHARD PRYORNAK! 2022-ES BEAVATOTT
Köszönöm, hogy eljöttetek! Isten áldjon titeket! Jó éjszakát!
A Csarnok.
A… Csarnok.
A Csarnok. Első…
Első év.
A Csarnok. Első év.
A feliratot fordította: Balla Zsolt
LÁTOGASS EL A KOMÉDIA MÚZEUMBA, A CSARNOK JÖVŐBELI OTTHONÁBA