Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX IS A JOKE FESTIVAL SPECIAL
Official YIFY movies site: YTS.MX
Förstår du?
Och nu, mina damer och herrar, showtime!
Och nu, mina damer...och herrar,
Pete, Pete Davidson.
Pete... Pete Davidson.
Mina damer och herrar, Pete.
Hej!
Hur är det?
Pete Davidson.
Tack.
Tack så mycket.
Tack.
Okej.
Väldigt coolt. Jag behöver det mer än ni anar.
Hej, allihop. Ikväll ska vi introducera några av de bästa ståupparna
i den ärofulla plats vi kallar The Hall.
Ja.
Så välkomna till den första Standup Hall of Fame-
introduktionsceremonin. Jag heter Pete Davidson.
Ja.
Killen som tog special ur comedy special.
Vi ska börja med att hylla komiker som har gått bort.
Det är nog för att de slår vad om att jag inte lever
när det här sänds.
Ja, jag tycker också att jag är ett knäppt val för att inleda det här.
Under de senaste åren har jag stått på scen mindre än
bebisarna inuti Ali Wong.
Ikväll hyllar vi sanna legendarer.
Som Joan Rivers, vilket orsakade...ja.
Ja.
Det orsakade en diskussion på Netflix om vilket ansikte vi skulle ha
till hennes foto.
Tja...
Det blev den här.
Robin Williams, som är den...ja.
Den BÄSTE NÅNSIN.
Han är också min totala motsats vad gäller energi, talang och kroppshår.
George Carlin.
Den lugnande...ja.
George Carlin.
Konduktörens lugnande röst i Thomas och vännerna.
Och han som lärde er ordet kuksugare.
Och förstås, Richard Pryor.
Just det.
Han omdefinierade komedi trots att han tragiskt nog gav Chevy Chase
modet att säga n-ordet.
Det är sant. Googla det.
De invalda ikväll är väldigt speciella.
The Hall har noggrant tagit fram de fyra nominerade.
De valde inte bara komiker som är unga och trendiga,
med hopp om höga tittarsiffror.
Av nån anledning tror de att jag fixar det.
Våra fyra invalda ikväll röstades fram
av en jury bestående av agenter, klubbägare, managers och andra
i branschen.
Vilket är ett omständligt sätt att säga judar.
Det kommer att bli en kul kväll, allvarligt.
Mix Master Mike från Beastie Boys är DJ.
Det är sjukt.
Supercoolt.
Och flera levande komiker som ska prata om de döda.
Mulaney, Chappelle, Handler...
De får man bara se ihop på en fin teater
eller en lyxig rehab.
Tha Hall ska bli en del av National Comedy Center
i Jamestown, New York.
Ja, det är en verklig plats.
Men ikväll, tack och lov, handlar det inte om mig
utan om de legender som slutligen får den respekt de förtjänar
på samma filmtjänst som sänder Is it Cake?
Vi ska roa oss med en hälsosam blandning av skratt och gråt.
Som jag när jag onanerar.
Och kom igen, jag måste ha med några små...skämt.
Vill ni veta nåt kul? Jag kunde inte...
Det här är den knäppaste mening jag nånsin sagt.
Jag kunde inte ha smink till det här för jag har brun utan sol.
Vilket jag tror är det knäppaste jag nånsin sagt.
Nånsin. Och jag frågade min... Jag har aldrig gjort det förut,
så jag frågade min pojke:
"Ska jag spreja kuken och röven?"
Jag vet inte hur man gör.
Ska jag ha såna där Borat-badbrallor? Jag hade ingen aning.
Och min pojke sa:
"Nej, låt dem vara vita. Det är mer imponerande."
Och nu har jag den stora äran att presentera min vän Jon Stewart.
Jon Stewart...
...tilldelades nyligen Mark Twain-priset.
Han är en gedigen underhållare som är lika glad att göra det här.
Jon Stewart, allihop!
Jon...
Jon Stewart.
-Jon, Jon. -Pete Davidson!
Jon, Jon Stewart.
-Jon, Jon Stewart. -Kul att vara här!
Tack, Pete Davidson. Det finns inte många komiker
som kan komma direkt från andjakten till showen...
...och ändå vara rolig.
Jag ska introducera nån jag har stor respekt för.
Och har haft nöjet att känna ett tag.
Mr George Carlin.
Låt oss börja.
Fan.
Piss.
Fan.
Ledsen, skrolla upp.
Fitta.
Man hör inte tillräckligt med applåder för det.
Kuksugare.
Jag ser var publiken är.
Morsknullare.
Ni kommer att älska det sista.
Tuttar.
Piss behöver jobbas på.
Fitta och tuttar är super.
George yttrade 1972 de sju orden
man inte får säga på tv.
Skit, piss, fitta, knulla, kuksugare, morsknullare och tuttar.
Jag var nio.
Och jag blev kär.
Jag visste inget om det, men tuttarna...
...osttuttar.
Det var då George Carlin etablerade sig
som en motkulturshjälte.
Men det var inte bara orden, han hade en poäng.
Det var det absurda i att dessa sju ord
har så mycket makt fast de bara är ord.
De var inga gärningar eller tankar.
De hade inga onda avsikter. De var bara ord.
George Carlin häktades, Lenny Bruce också.
De åtalades i rätten för att
ha uttalat ord.
Mina damer och herrar, det var 50 år sen.
Idag skulle de kunna vara namn på sju Netflix-serier.
Det var hans bragd.
Vi har tur.
Vi komiker.
Ännu mer ovanligt är när en komiker uppmärksammas
i kulturen,
då tiderna är samstämmiga med talangen.
Där finns en alkemi som skapar storhet.
Och det var George Carlin på 1970-talet.
Han var allt!
Men ännu mer ovanligt är
att en komiker ger upp turneringar
för att försöka bli en legendar.
Det var George Carlins djärvhet
och inte nog har sagts om det.
Han började på 1960-talet i en kostym av hajskinn
och smal slips, på Merv Griffin Show.
Han imiterade och levde på det.
Han hade en fru, Brenda, och en liten dotter, Kelly.
Han köpte ett hus. De lyckades.
Men han var tom.
Han var inte sig själv, hade inte förverkligat sig själv som konstnär.
Så han kastade bort alltihop.
Bara tanken att vilja ge upp drömmen att kunna
försörja sin familj... De sålde huset.
Han kände att han inte var sig själv. Han lät skägget och håret växa.
Slängde på sig ett par jeans
och började skämta om hur Muhammad Ali kastades
till vargarna
för att han inte ville inkallas till Vietnam.
Och det var... Muhammad Ali försörjer sig på
att slå ner folk. Och han sa:
"Jag slår gärna ner folk, men jag vill inte döda dem."
Och regeringen sa:
"Om du inte tänker döda dem
låter vi dig inte slå ner dem."
Han brydde sig inte. Han sa det bara.
Han var konstnär.
Under 90-talet hade jag turen
att bli vän med George.
Jag fick chansen att tillbringa tid med honom i Los Angeles.
Jag skulle intervjua honom.
Han firade 40 år som komiker.
Det var i Aspen, Colorado.
För de som producerar komedishower är så kloka
att de låter en kille som har haft fyra hjärtattacker
uppträda där det är ont om syre.
Det är därför jag inte deltar i "HBO Is A Joke Festival."
Jag deltar i Netflix Is A Joke Special.
Se på er.
Ni visar lojalitet mot ert varumärke. Det är glädjande.
Mot slutet av karriären sa alla att Carlin blev mörk.
Han jublade över världens undergång, blev nihilistisk.
Men så var det inte. Det handlade om besvikelse.
Jag har aldrig mött nån med så mycket medkänsla
för människan.
Jag tror att hans senare verk reflekterade det faktum
att han var verkligt sorgsen
över vad vi gör mot varann och mot oss själva.
Det intressanta för mig var,
att en motkulturshjälte som George Carlin
faktiskt var arbetare.
Han gick till sitt kontor kl 09.00 och satte sig och skrev.
Jag har aldrig träffat nån
som rökte så mycket gräs
och jobbade så hårt.
Han skrev sina skämt...
...och tog sen fram sitt gräs och sa,
när jag var hos honom: "Dags för slagsmål."
George Carlin dog 2008.
Twitter startades 2006 eller 2007.
Är man på Twitter, ser man då och då
att George Carlin trendar.
På en plattform han inte kände till.
Men han dyker upp ibland när konstiga saker händer i världen.
För vår kultur saknar hans röst.
Och det, för en komiker,
är den högsta äran man kan få.
Vi saknar honom.
Vi saknar hans röst.
Vi vill veta vad han skulle säga.
Komedi är tillfällig. Nästan ingen överlever höjdpunkten i karriären.
Han överlevde fem årtionden
som skarp observatör, analytiker, absurdist och komiker.
Och som vän, far och make.
Och humanist.
Han var fantastisk.
Jag kan inte säga hur ofta jag saknar honom,
och hur mycket jag tänker på honom, hur tacksam jag är för
den korta tid vi hade tillsammans.
Mina damer och herrar, George Carlin.
George Carlin.
Och George Carlin.
Jag har varit han.
Eller kanske han var jag.
Jag vet inte. Vi var varann en gång.
Vi har fler sätt att beskriva smutsiga ord än vi har smutsiga ord.
Det verkar lite konstigt.
Det tyder på att nån var väldigt intresserad av de orden.
De refererade till dem och kallade dem smutsiga, dåliga ord.
Äckliga, vulgära.
Grova.
Dålig smak. Opassande.
Gatuspråk, rännstensspråk. Omklädningsrum- och barackspråk.
Oanständiga. Stygga. Uppkäftiga. Påfrestande.
Oförskämda. Råa. Olämpliga. Liderliga. Vanhelgande. Obscena.
Blåa. Osmakliga.
Vågade.
Suggestiva.
Svärord.
Allt jag kom på var skit, piss, knulla, fitta, kuksugare,
morsknullare och tuttar!
Att skita är ett till.
Ta en skit?
Man tar inte en skit, man lämnar en.
Det är ju grejen!
Att lämna den!
Bakterier. Varifrån kommer den plötsliga rädslan för bakterier?
Har ni märkt det?
Media visar hela tiden historier om de senaste infektionerna.
Salmonella, E. coli, hantavirus, fågelinfluensa.
Amerikaner får lätt panik, så nu håller alla på
och tvättar och skrubbar allt.
Kokar maten för länge, tvättar händerna hela tiden
för att undvika kontakt med bakterier.
Det är löjligt, det går för långt.
Innan dödsdömda får sin injektion
tvättar de armen med alkohol.
Har du rapat och nästan spytt?
Jag har aldrig knullat en tia.
Jag har aldrig legat med en tia!
Men en gång knullade jag fem tvåor.
Ja.
Här är nåt man aldrig hör män säga:
"Sluta suga min kuk, annars ringer jag polisen."
De undrar varför det inte finns blå mat.
Har vi inte gått för långt med färgade band
för olika välgörenheter?
Var och en har sin färg nu.
Rött för aids, blått för barnmisshandel, rosa för bröstcancer.
Grön för regnskogen. Lila för våld i städerna.
Jag har ett brunt. Vet ni vad det betyder? Ät skit, din jävel!
Men när det gäller skitsnack
ligger affärsmän långt efter prästerna.
Jag ska säga er sanningen, gott folk.
När det gäller skitsnack,
riktigt jävla skitsnack måste man beundra
tidernas största mästare på falska löften
och överdrivna påståenden, religionen. Utan tvekan.
Religionen innehar lätt
det största skitsnack som nånsin uttalats.
Tänk efter. Religionen har faktiskt övertygat människor om
att det finns en osynlig man
som bor i himlen.
Som ser allt vi gör, i varje stund.
Och den osynliga mannen har en lista på tio saker han inte vill att vi gör.
Och gör man nåt av det har han en särskild plats
med eld, rök, tortyr och ångest
dit han skickar oss levande för att lida, brännas och kvävas
och skrika och gråta för evigt till tidens slut.
Men han älskar oss.
Han älskar oss.
Han älskar oss, och behöver pengar!
Han behöver alltid pengar!
Han är allsmäktig, perfekt, allvetande och klok,
men på nåt sätt kan han inte hantera pengar.
Religionen plockar in miljarder dollar och betalar ingen skatt.
Och de behöver alltid mer.
Snacka om skitsnack.
Herrejävlar.
Men jag ska berätta det senaste om "Comedians Health Sweepstakes".
Vad gäller hjärtattacker leder jag över Richard Pryor
med två mot en.
Jag ligger före.
Just det. Alltså...
I alla fall, Richard leder fortfarande över mig med att elda upp sig.
Det gick till så att först fick Richard en hjärtattack,
sen fick jag en hjärtattack.
Sen eldade Richard upp sig själv.
Fan, tänkte jag, jag ser till att få en till hjärtattack.
Varför?
Varför är det så att de flesta som är emot abort
är såna som man inte vill ligga med ändå?
Jag är en modern man, en man för milleniet.
Digital och rökfri.
En diversifierad, multikulturell, postmodern dekonstruktionist
som är politiskt, anatomiskt och ekologiskt inkorrekt.
Jag har en personlig tränare, personlig shoppare och assistent,
och en personlig agenda.
Ni kan inte få tyst på mig. Ni kan inte fördumma mig.
För jag är outtröttlig, och trådlös.
Jag är en alfahanne på betablockerare.
Jag är icke troende, överpresterande, avslappnat men modernt klädd.
Jag har betalat cash för mitt hus, ingen hyra men högt underhåll.
Extrastor, extra uthållig, högupplöst, snabbverkande,
ugnsfärdig och byggd för att hålla.
Jag är praktisk, obunden, icke-reflekterande.
För tidigt posttraumatisk, och jag har ett kärleksbarn
som skriver hatbrev till mig.
Ett fullt utrustat, fabriksauktoriserat, sjukhustestat, kliniskt bevisat,
vetenskapligt formulerat medicinskt mirakel.
Jag har blivit förtvättad, för-kokt, för-värmd, för-kollad, för-godkänd,
färdigförpackad, efterdaterad, frystorkad, dubbelt inslagna, vakuumförpackade,
och jag har obegränsad bredbandskapacitet.
Jag är oförskämd, men äkta. Mager och elak.
Spärrad, låst och redo att rocka. Grov, tuff och svårt att bluffa.
Jag tar det lugnt, följer flödet, rider på tidvattnet.
Jag har glid i stegen.
Köra och flytta, segling och spinning, jiving och grooving,
gnälla och vinna. Inte snooza, inte förlora.
Jag trycker ner pedalen och håller däcken på vägen.
Jag festar ymnigt, lunch är dagens måltid.
Jag håller ut, tveklöst. Tuff rakt igenom.
Det är en stor ära att få introducera George Carlin i The Hall.
GRATTIS GEORGE CARLIN!
INVIGT 2022
Och nu, mina damer och herrar ska jag presentera nästa...
Vad kallas de som introducerar bättre komiker i The Hall?
Den nästa som jag...
Han är en av mina favoritkomiker och människor.
Mina damer och herrar, mr John Mulaney.
John Mulaney.
Hej!
-John. -Hej.
John Mulaney.
Tack, Jon. Hej, allihop. Jag heter John Mulaney.
Det är ett nöje att vara här.
Robin Williams.
En karriär på 38 år,
men kreativt sett några århundraden.
Det här är vad som skiljer Robin Williams
från alla andra komiker.
Det finns ingen film på Robin utan entusiasm.
Det finns inget inspelat där han inte ger allt.
Vare sig på scen på Holy City Zoo,
på Comedy Store,
eller på Metropolitan-operan i New York.
Vare sig han var på scen som värd för Comic Relief i åratal
och drog in miljontals dollar till medicinsk hjälp till hemlösa.
Oavsett vilken scen han var på... Ja, en applåd för det.
Oavsett vilken scen han stod på var han alltid fullständigt inne i
sitt framträdande och han verkade älska det.
Robian Williams var också med i fler bra filmer
än nån människa borde tillåtas få vara med i.
Jag såg Good Morning, Vietnam för ett par månader sen.
Titta på den, och första klassrumsscenen
där Robin är engelskalärare
för människor i Saigon.
Jag har aldrig sett nån vara roligare
och skratta så äkta med de andra i scenen.
Det känns som att se en superb repetition.
Han är stor också i medelmåttiga filmer.
Minns ni Nio månader med Hugh Grant?
Den duger, men den är inte fantastisk.
Men de vet det. Robin Williams
är med i en kvart,
och han är roligare än de flestas hela livsverk.
Han spelar en rysk gynekolog.
I en scen är han chef för obstetriken
på ett djursjukhus i Sankt Petersburg.
Han är specialiserad på råttor och apor.
Och han säger till Hugh Grant och Julianne Moore:
"Efter ett tag, har man sett ett råttarsel har man sett alla."
Sen kommer nåt kul när han säger,
med så stor värdighet,
en diskret underdrift. Han säger: "Och förra månaden fick jag
min licens att förlösa människobarn."
Om ni vill se en skådespelare samtidigt upphöja
vad ett komiskt framträdande kan vara känslomässigt,
och vad ett känslomässigt framträdande kan vara komiskt sett,
se Robin Williams i filmen Fisher King.
Det bästa filmarbete en komisk skådespelare nånsin gjort.
Här är en tanke jag ofta hör.
Många teoretiserar att komedi kommer ur
smärta och sorg.
Folk gillar att prata om komiker som om vi gör det
på grund av nåt inre mörker.
Särskilt när det gäller Robin Williams.
Med all respekt, men dra åt helvete.
Alltså...
Visa lite respekt för en briljant konstnär
som var mycket mer begåvad än du.
Så är det.
Att få folk att skratta är otroligt kul.
Konstformen komedi är en glädje att utöva.
Och att vara komiker är inte en psykiatrisk diagnos.
Är många av oss också känslomässigt skadade, inklusive jag?
Ja! Men...skitsamma.
Det finns deprimerade människor som inte ens har hyfs
att vara bra komiker.
Trakassera dem som omväxling.
Jag pratade med Robins dotter Zelda om det.
Hon skrev nåt till mig som jag vill läsa upp för er.
Om ni vill.
Det här är från Robins dotter Zelda.
När vi pratade om det här sa hon:
"Det är en människas uppfattning om en komplex man.
Men i mina ögon var mycket av det pappa ville göra
att lysa upp andras liv.
Särskilt de han tyckte behövde det mest.
Därför tror jag att hans motivation hade mindre att göra med hans egen sorg
och mycket mer att göra med att lyfta upp världen.
Han gick till hemlösa och kunde sitta med dem i timmar.
Han deltog i triathlon för stiftelser för handikappade idrottare.
Och han fick de andra att skratta hela tiden.
Han var på sjukhus, armébaser,
överallt där skratt behövdes.
Han älskade att veta att i de mörkaste stunderna
är skratt verkligen den bästa medicinen.
Och det förblir i mina ögon den svåraste och mest speciella gåva
en människa kan ge en annan.
Pappa var i sanning lyckligast när han gjorde andra glada.
Alltid."
Tja...
Vad mer kan man säga om en komiker och en människa?
Mina damer och herrar, Robin Williams.
Känner nån här ikväll ett behov att helas av komedi?
Nån?
Titta!
Månen hänger lågt som en testikel.
Vilket ljud, eller oljud, älskar du?
Finns det nån som kan teckenspråk här?
Vad coolt!
Sug av mig.
Tack.
Jag borde tala om det allvarliga ämnet
schizofreni. Det borde han inte! Tyst, låt honom prata!
Min son är tre år. En fantastisk tid.
Ett stort huvud, med en liten kropp.
Det är en häftig tid när de frågar om allt.
"Varför är himlen blå?" "På grund av atmosfären."
"Varför finns atmosfären?" "För att vi måste andas."
"Varför andas vi?" "Vad fan är det du vill veta?"
Jag har alltid drömt det här.
Jag drömmer om det här, som antagligen alla pappor gör.
Jag drömmer att kanske en dag
blir det min son som får Nobelpriset.
Jag har också en annan dröm där min son säger:
"Vill du ha pommes frites till?"
Jag var med i en tysk talkshow och en kvinna sa:
"Mr Williams, varför tror du att det inte finns
så mycket komedi i Tyskland?"
Jag svarade: "Tror du att ni kan ha dödat alla roliga personer?"
Är du irländare blir du förbannad,
men du sjunger om det efteråt.
Åh, den kvällen du sa Att min fru var fet
Jag slog ner honom Sket i hans hatt
Och hej och hå och hej Frisk luft skadar inte
Och så...
Så här kan man utöva sport.
Jag skjuter in en boll i ett sorkhål.
"Du menar som i biljard." Inte biljard.
Inte med en rak pinne, utan en kort, krokig.
Jag petar in bollen i sorkhålet.
"Du menar som i krocket." Inte krocket!
Jag har hålet hundratals meter bort.
Lägg av.
Och skjuter, och varje gång man missar
känns det som att man ska få hjärtinfarkt.
Fan! Det är vad det kallas!
Hjärtinfarkt. För varje gång man missar känns det som att man ska dö.
Jag vill att mexikanen som kommenterar fotboll ska kommentera golf.
Bollen rullar, och...
Hååååål!
Tjejer, om ni vill ha tatueringen med soluppgången
i skåran, skitsnyggt när ni är 20.
Men när ni är 50, en bläckfisk som jagar en sjöstjärna.
Så nej.
Fan!
Kissar!
Och sen inser man
att Gud har gett oss en penis och en hjärna.
Och bara tillräckligt med blod till den ena åt gången.
Just det, Corky. Dags att sadla pållen.
Vi ska söderut till gränsen.
Du måste behaga Missy.
Jag har en fråga till damerna.
Ser vi ut så här?
Kommer du snart?
Nej. Jag ska avsluta.
Nej, jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Jag ska avsluta.
Jag sa att jag klarar det. Men jag har ingen känsel i ansiktet.
Nej, vem är din daddy?
Jag älskar dig.
Jag ska avsluta.
Jag ska avsluta...
Godkväll!
Japp.
Det är en ära att få introducera Robin Williams i The Hall.
GRATTIS ROBIN WILLIAMS INVALD 2022
Det är ett stort nöje att ta in nästa presentatör.
En komiker jag älskar att se på och en person jag älskar att träffa
och inte har sett på ett tag nu.
Mina damer och herrar, den väldigt roliga
och underbara miss Chelsea Handler.
Chel, Chel, Chelsea. Chel, Chel, Chelsea.
Chel, Chel, Chel, Chelsea.
-Chelsea. -Ja!
Chelsea. Chelsea. Chelsea. Chel, Chelsea.
-Chelsea. -Hej, allihop!
-Handler. -Hej!
Tack så mycket, tack.
Jag ska prata om mrs Joan Rivers.
Första gången jag träffade henne var vi båda på E.
Och inte den roliga sorten.
Jag var för ung, för självsäker och arrogant
för att tro att nån kunde påverka min karriär utom jag själv.
Nu vet jag att varje framgång jag haft
var på grund av att nån djärvare föregått mig,
och lycka till med att hitta nån så djärv som Joan Rivers.
Hon sa en gång: "Stevie Wonder, den jävla stackaren.
Vem ska säga till honom att han har en makraméblomkrukshållare på huvudet?
Och så förstås, klassikerna.
Hon sa också: "Elizabeth Taylorär så fet att hon har majonnäs på värktabletter."
Jag står här ödmjukt ikväll
för att hylla hennes liv och verk.
Joan föddes 1933 som Joan Alexandra Molinsky
i Brooklyn, New York. Hon började som många andra
med småjobb för att klara sig.
Hon var guide på Rockefeller Center,
korrekturläsare på en reklambyrå...
Hon jobbade även som modekonsult ett tag,
nåt hon hade nytta av årtionden senare
när hon startade Fashion Police med sin dotter Melissa.
De uppfann himla med ögonen och smackdown av kändisar
årtionden före Jada och Will.
Joan hade snart funnit sin plats på scenen med att få folk att skratta.
Skratta åt kändisar, politiken
men mest skratta åt sig själv.
Hon startade sin standupkarriär på klubbar i Greenwich Village.
Hon uppträdde med George Carlin och Richard Pryor.
Sina framträdanden avslutade hon med frasen:
"Jag heter Joan Rivers, och jag bjuder ut mig."
Det är en stark öppningsfras också.
Sen, efter nästan ett årtiondes slitande på sjaskiga småklubbar
gjorde Joan succé över en natt efter att ha blivit avvisad flera gånger,
på The Tonight Show Starring Johnny Carson.
Den 17 februari 1965 förändrades allt.
Johnny Carson satt där och torkade tårar av skratt från kinderna
och sa: "Gud, du är rolig. Du kommer att bli en stjärna."
Han hade rätt.
Hon ägde, och Johnny, kungen av Late Night,
beundrade henne.
Hon visade att man kan komma in på pojkklubben
och inte bara få dem att skratta, utan om man är tillräckligt rolig
kan man också dominera dem.
Joan gjorde Carnegie Hall, vann en Grammy och en Emmy...
Hon nominerades till Tony Awards, skrev 12 bästsäljare...
Hon omdefinierade röda mattan som vi ser den idag.
Och mest imponerande var att hon inte var rädd att vara sig själv.
Joan fann sin egen skarpa och banbrytande röst
i en tid när kvinnor inte fick tala öppet.
När folk blir berömda tar de mindre risker.
Och är mer på sin vakt.
För plötsligt är det för mycket att förlora.
Men inte Joan. Ju mer framgångsrik hon blev,
desto högljuddare och djärvare blev hon.
Hon sprängde gränser och satte allt på spel
för ett skratt.
Hon kritiserades hela sitt liv
för att vara för grovkornig, för skvallrig, för personlig...
Men det fanns alltid nåt djupare under ytan till hennes skämt.
Hon vägrade be om ursäkt för nåt: "Mitt framträdande
ska skaka om dig.
Det ser ut som om jag är rolig, men jag påminner dig om annat.
Livet är tufft, älskling. Livet är hårt.
Det är bättre att skratta åt allt,
annars är vi förlorade."
Hon älskade inte bara att få folk att skratta.
Hon älskade dem som fick andra att skratta.
Hon sa: "Om en kvinnlig komiker till kommer fram till mig och säger:
'Du öppnade dörren för mig', säger jag så fan heller.
Jag öppnar fortfarande dörrarna åt dig."
Och det gör hon verkligen.
Inte ens hennes död 2014 kunde stoppa henne.
Tack vare henne öppnas dörrar
för kvinnor från en stor röd matta i himlen.
Mina damer och herrar, Joan Rivers!
Den här branschen är bara casting-soffa.
Så ni ska veta att mitt namn är Joan Rivers
och jag bjuder ut mig.
Min bröllopsnatt var katastrofal för jag har noll-noll.
Min man sa: "Jag hjälper dig med knapparna."
Och jag sa...
Jag sa: "Jag är naken!"
Är man inte önskad vet man det.
Allt jag hörde när jag växte upp var:
"Varför kan du inte vara som din kusin Sheila?
Varför kan du inte vara som din kusin Sheila?"
Sheila hade dött vid födseln. Ja!
Första frun var för snäll. Vi oroar oss så håret blir grått.
Mannen får hjärtproblem, vi blir upprörda.
Vi pantsätter ringarna för att köpa en pacemaker. Vad som helst.
Andra frun och mannen får hjärtproblem,
hon går bakom honom och säger: "Bu!"
Det är skillnaden.
Det är skillnaden!
Jag kremerade min svärmor.
Det var, alltså att kremera sin svärmor,
ni anar inte. Ni borde inte få veta.
Jag tog ett direktflyg
från Montreal till London.
Jag flög tillbaka och tänkte att jag skulle ha väntat tills hon var död.
Och jag...
Att kyssas på första dejten var förbjudet.
-Skojar du? -Så avhållsam?
-Edgar och jag har inte börjat än. -Det visste jag inte.
Om min man inte hade vridit sig i sömnen hade jag inte haft barnen.
Du vet, va?
Jag kan komma hem från jobbet med läppstift på kragen
och han bryr sig inte det minsta.
Jag låtsas ha ett förhållande. Göra honom galen, va?
Jag tänkte: "Det gör honom galen." Eller hur?
Vi låg i sängen och jag låtsades tala i sömnen
och sa: "Nej, Tim, det är inte rätt!"
"Nej, Tim. Det är inte rätt. Herregud, det är fel."
Nästa morgon lämnade min man en lapp: "Säg åt Tim att det är okej."
Vi har alla samma 40-årskris. Man börjar tappa synen.
Jag struntar i vem du är. Du kan inte läsa födelsedagskortet.
Vid 50 börjar minnet svikta. "Vi går och ser den filmen.
Du vet, den där... Du vet vad jag..."
Vid 60 börjar man fisa, hela tiden.
Ja. Och vid 70 tappar man luktsinnet.
Så mellan 60 och 70 är en hemsk tid.
Åh!
Alla tittade på The Carson Show.
När Carson sa till mig: "Du kommer att bli en stjärna",
förändrades mitt liv.
Jag är sentimental. Titta på dedikationen i boken.
-Jag vet, det var rart av dig. -Ja.
Det var väldigt rart.
-Du pratar om känslor... -Du måste inte det.
Det är för...
Det står om din baby. Sen en dedikation.
-Får jag läsa upp den? -Visst.
-Det står: "Till Edgar", din man. -Jag var tvungen.
"Som fick boken att bli till.
Till Johnny Carson, som fick allt att hända."
Så rart av dig. Jättefint.
Fox erbjöd mig en egen show
med Edgar som producent.
Vi sa förstås ja.
Efter 20 år på The Tonight Show
var den första jag ringde Johnny Carson.
Han slängde på luren. Jag ringde igen, samma sak.
Han pratade aldrig mer med mig.
Monica Lewinsky, är hon här?
Titta under stolarna. Monica, min idol!
Tjejen har fått sju miljoner dollar
för att hon hade oralsex med USA:s president.
Förstår ni vad jag säger, Kanada?
Sju miljoner dollar!
Blir ni inte upprörda?
Om jag kunde göra om det.
Om jag kunde det skulle jag säga till min dotter
när hon fyller 16: "Melissa, kom hit, ta med en banan.
Ner på knä. Mamma vill prata med dig."
Ibland säger jag till dem: "Personalen!
Jag känner mig ensam.
Vem ska knulla mig ikväll?"
Åh, jag stirrar på dig.
Titta på den personen, inte på mig.
Titta på personen. Det är inte svårt.
Titta på personen.
Vi ska säga det tre gånger. Det är vad livet handlar om.
Ett, jag är så glad. Kom igen, hörni.
Jag är så glad.
Jag är så glad att jag inte är du.
Tack och godkväll! Ett nöje att jobba med er.
Det här är världens roligaste kvinna.
Vi återkommer efter pausen.
Det är nåt särskilt för mig med den här typen av komedi-event
för jag är aldrig inbjuden.
Så för mig är det kul att få vara med. Det är vanligtvis inte fallet.
Joan, du må ha bjudit ut dig, men ikväll bjuder vi in dig.
Det är en stor ära att få introducera dig i The Hall.
GRATTIS JOAN RIVERS
INVALD
Det är ett stort nöje att få presentera självaste roastmastern
en man som är vän med alla komiker
han har träffat.
Välkommen Jeff Ross.
Roastmastern.
En applåd för Chelsea, va?
Jeff Ross. Jeff, Jeff Ross.
Hej, komedivärlden! Hur är det?
Jag ska presentera kvällens in memoriam.
För vi har nyligen förlorat Norm Macdonald,
Louie Anderson, Bob Saget,
Gilbert Gottfried och Will Smith.
Har vi några Gilbert Gottfried-fans?
Jag älskade Gilbert.
Jag besökte honom på sjukhuset innan han gick bort.
Jag är glad att jag fick tacka honom för att han varit min vän.
Jag höll hans hand och sa adjö.
Det var svårt för läkarna att säga ett exakt dödsögonblick.
För Gilberts ögon var alltid liksom stängda.
Jag gjorde en show för Netflix där jag skämtar om historiska personer.
Jag ringde Gilberts agent och sa: "Jag behöver Gilbert i LA
för att spela Adolf Hitler."
Hans agent svarade: "Aldrig. Det passar sig inte.
Gilberts första tid på Netflix blir inte som Adolf Hitler."
Så jag ringde Gil själv och sa:
"Gilbert, jag behöver nån som spelar Adolf Hit..."
Han sa: "Ler?
Absolut!"
Han flög hit, och fick utstyrseln.
Gilbert kom till repetitionen i lederhosen,
Hitlermustasch och ett swastika-armband.
Sen åt vi lunch,
och han hade kvar swastika-armbandet.
Vi gjorde showen.
Vi gick på efterfesten, och jag fick honom inte
att ta av sig swastika-armbandet.
Jag tror att han hade det på planet hem nästa dag.
Men han var så kul den kvällen. Jag måste berätta.
Gilbert Gottfried var den bästa Hitler nånsin.
Mel Brooks sa en gång att komedi är hämnd genom förlöjligande.
Vilket bättre sätt att driva med nazisterna än att låta führern spelas
av den högljuddaste, mest uppkäftigaste juden nånsin.
Så... Heil Gilbert!
Finns det några Louie Anderson-fans här?
Vilken originell röst inom komedin.
Han gjorde sin barndoms smärta till konsertturnéer,
tv-specialare och animerade program. Och allt var skitroligt.
Louie gav oss ett sätt att skratta åt vår barndom.
Han vann också en Emmy nyligen, var en bästsäljande författare,
en mycket uppskattad lekprogramledare
och reklamrösten för Land-O-Lakes smör.
Både officiellt och inofficiellt.
Första gången jag mötte Louie Anderson stod vi intill varann och pissade
på toa på en komediklubb i New York.
Jag var 24 och gjorde open mic,
och jag är ganska säker på att Louie kom med ett skamligt förslag.
Jag ska inte avslöja några hemligheter, men låt säga
att jag har varit ett stort fan sen dess.
Vi har sån tur att Louie delade sitt liv med oss.
Livet utan Lilly hade inte varit detsamma.
Länge leve Lilly Anderson.
Jag vet att vi har Norm Macdonald-fans i publiken.
Norm hade så många skämt som jag ofta tänker på.
När det var dags för sommartid
sa han: "Jag ger det sex månader."
Norm fick sparken från Saturday Night Live för att han drog för många skämt
om OJ Simpson.
Men komiker ska säga sanningen
oavsett konsekvenserna.
Och det gjorde Norm.
Jag önskar bara att han hade sagt sanningen om sin hälsa.
Så vi hade fått säga till honom hur mycket vi älskade honom.
Men han var inte sån.
Han var alltid ett steg före, ända till slutet.
Jag kommer att sakna honom.
Får jag höra Bob Saget-fansen?
Bob var som min bror.
Men han var hela USA:s pappa.
Som Bill Cosby.
Förutom att Bob fick folk att somna på gammaldags vis.
Genom att prata om sitt välgörenhetsarbete.
Bobs fru, John Stamos, berättade om hur...
...fansen stoppade honom hela tiden.
De ville krama honom.
De blev känslosamma, och sa saker till Bob som:
"Jag växter upp utan en pappa, och din karaktär i Huset fullt,
Danny Tanner var som en pappa för mig. Tack."
Till hans ära, donera om ni kan
till Sklerodermiforskningsstiftelsen.
En sak som betydde massor för Bob.
Bob var stark och stödjande när livet blev svårt.
Jag hoppas att alla här har en vän som Bob.
Han var en enorm tv-stjärna men levde som en komiker.
Han till och med dog som en komiker på turné, ensam i ett hotellrum.
Han halkade och slog i huvudet.
Vilket är poetiskt för nån som ledde America's Funniest Home Videos.
Vore Bob här skulle han säga: "Får jag använda det? Det var bra."
Tack.
Dessa fyra framtida Hall of Fame-invalda må vara borta,
men deras skratt lever vidare.
Låt oss ge ännu en applåd till Gilbert, Louie, Norm och Bob.
Och nu är det en stor ära att få välkomna "The Closer",
Dave Chappelle!
The Closer.
The... The Closer.
The Closer, Dave, Dave, Dave Chappelle.
Dave. Dave Chappelle.
Dave. Dave.
Dave. Dave Chappelle.
Oj.
Tack för att ni har kommit.
Jag vet inte hur ni får vara i den här publiken,
men ni har en jävla tur.
Dave! Vi älskar dig, Dave!
Tack, kompis.
Jag älskar dig också, på ett opersonligt, heterosexuellt sätt.
Jag har tilldelats en stor ära ikväll för jag ska
introducera den störste.
Richard Pryor.
Den största ståuppkomikern som nånsin har levt.
Ta det inte personligt, men komiker älskar Richard Pryor.
Vi har en historia som vi alltid drar om honom när han gick av scenen
i Las Vegas mitt i en show.
Och när han gjorde det,
sa organisatören att han aldrig mer skulle jobba i Vegas.
Han sa: "Jag bryr mig inte.
Om du sa att jag aldrig mer skulle få knulla i Vegas vore jag orolig."
Helt abrupt lämnade han showbusiness och gick ut i det okända
som skulle bli hans framtid. Till San Francisco.
Med hjälp av Paul Mooney och några andra
började han göra Black rooms, och sakta men säkert
blev han den Richard Pryor vi har kommit att älska.
Det var inte bara black rooms han gjorde under den perioden,
utan också kokain.
Ibland ser jag komiker dra skämt och tänker:
"Jag önskar att jag hade skrivit det."
Men det är alltid personliga skämt.
Jag vet att den personen går igenom nåt svårt
om de kan säga nåt så roligt om sitt eget liv.
Richard Pryor var sån.
När jag var 19 år minns jag
att jag var på samma event som han på Apollo Theater i Harlem.
Jag kom in när han kom in.
De skjutsade honom i rullstol.
Jag stod bakom honom, sa inte ett ord.
Men jag kikade bakom hans öra.
Och jag såg ärr där han hade bränt sig själv.
Det fick mig att vilja gråta.
Inte långt efter det var jag öppningsnummer åt honom.
På Newark Symphony Hall.
Det var otroligt att en sån legendar framträdde i Newark.
Jag mötte honom bakom scenen.
Han mindes mitt namn och skakade hand.
Han började till en kuslig sång som hette "I'm Calling You."
Han gjorde ungefär en kvart.
Sen slutade han prata.
Han sa till publiken: "Förlåt, jag kan inte ikväll."
Man hade kunnat höra en knappnål falla.
Och en kille i publiken ställde sig upp
och skrek som om han ville slåss: "Jag älskar dig, Richard!"
Hela publiken blev galen.
Det var den längsta applåd jag nånsin hört
hittills inom standup. Jag var ung,
men jag förstod att jag bevittnade verklig kärlek.
Det spelade ingen roll om han var bra eller dålig, de ville bara se honom
en gång till.
De sände iväg honom med kärlek. Ett underbart farväl.
Och när jag såg det avgjorde det min återstående karriär.
Jag visste att det var precis vad jag ville i mitt liv.
Det var så jag ville att min karriär skulle sluta.
Kanske inte exakt.
Inte i Newark.
Paul Mooney hade också stort inflytande på mig.
Och...
...han berättade historier om Richard.
Han pratade om Richard som om han var i rummet intill.
Förstår ni vad jag menar? Det kändes bekant
och tröstande att höra nån berätta om sin vän på det viset.
Jag hade tur att lära känna honom också.
Jag vill inte babbla om personliga saker, men...
Jag vill bara säga att utan Richard Pryor
hade det inte funnits nån Dave Chappelle.
Alla ni komiker där ute som klagar över att ni inte kan säga nåt
nuförtiden. Ni kanske inte har nåt att säga.
För det finns ett starkt exempel på en människa
som sa allt han ville säga
utanför sammanhanget.
Det fanns bara tre kanaler när den niggan jobbade.
Det finns inget att vara rädd för,
när man har sett nån vara så djärv
till ett så högt pris. Så mina damer och herrar,
en applåd till Richard Pryor.
Jag har läst att du föddes på en bordell.
Jag tänkte att här missleder du intervjuaren.
Nej, jag föddes i mammas livmoder.
Ja.
Vi bodde i... man kan kalla det en bordell.
-Vi kallade det horhus. -Ja.
Horhus eller...
-Eller... -Men det var mitt hem!
Jag minns att sexköpare kom till vårt kvarter.
Det var de första vita jag mötte.
De kom till oss för att hjälpa ekonomin.
Ordentliga vita killar. Jag kunde ha varit trångsynt.
Förstår ni vad jag menar?
Jag kunde ha haft fördomar.
Ja, men jag träffade snälla vita män.
"Hej, är mamma hemma? Jag vill bli avsugen."
Mamma, jag träffade henne... Hon sitter där ute.
Jag älskar henne, min mamma.
-Är hon här? -Kom igen, mamma! Göm dig inte!
Upp med dig nu!
Det visste jag inte.
Gråt inte, mamma.
Mormor var den som straffade mig.
Hon gav mig stryk.
Minns nån de där spöna?
Man skulle hämta dem från träden
och dra av löven.
När jag ser träd vill jag bara döda.
Och de börjar vina i vinden
på vägen hem.
Det får en att börja gråta innan man går in.
Mamma!
Förlåt, mamma. Jag ska aldrig mer leka...
Mamma, snälla!
Snälla, mamma! Mamma!
Snälla! Aj! Mamma!
Är du stor i Europa?
Vad är det?
Det är en berättigad fråga.
Jisses, han tycker att jag är fantastisk.
-Ett ögonblick. -Han tycker att jag är rolig.
-Ett ögonblick. -Jag fick skrattet, inte du.
-Ett ögonblick. -Vad menar du, ett ögonblick?
Ibland är smärta roligt efteråt.
Förstår du vad jag menar. Som när jag satt inne.
Jag satt inne för skattefusk.
-När då? -Förra året.
-Hur lång tid fick du? -Tillräckligt.
Jag sa till domaren: "Jag glömde skatten."
Han sa: "Du kommer att minnas nästa år."
När man inte visar känslighet när man har sex
eller delar med sig av sin själ, så händer inget.
För män blir rädda i sängen med kvinnor.
Man har allt machosnack i huvudet. Det är svårt att säga: "Kom...
Kom...
Kom du?
Gjorde du det?"
För män blir defensiva om hon säger att hon inte kom.
Vi blir defensiva, eller hur?
Vi kan inte göra fel.
Och män kan säga vad som helst om de blir rädda, eller hur?
"Älskling, din fitta kanske är död."
Och kvinnor har alltid bra svar:
"Du kan återuppliva den med mun mot mun-metoden."
-Jag har syndat. -Åh nej.
-I det förflutna. Och många... -Var helad!
Du är den enda vita man som har rört vid mitt huvud
utan att bli dödad.
Ali. Jag har boxats en gång. Ali är fantastisk.
Jag boxades mot honom på skoj för välgörenhet.
Bara att gå in i ringen mot den niggan fick hjärtat att...
Nej, för nåt får en att tänka att man är i den här ringen nu.
Vet alla att det är på skoj?
Han kommer att jävlas med mig. Så snart jag är i ringen
säger Ali...
Jag sa: "Vänta lite. Vet han att det är för välgörenhet?
Han ska inte spöa upp mig här."
Och han är så snabb
att man inte ser hans slag förrän de kommer tillbaka.
Det är allt man ser. Och man tänker:
"Vänta lite.
Det var nåt i mitt ansikte för en minut sen. Det vet jag."
Då säger tränaren: "Rör på dig, rör på dig!"
Och man blir rädd när man boxas för första gången...
Har du sett Exorcisten?
Kvinnor går inte på toa utomhus.
Det gör ni väl inte?
"Vill du göra det här ute?"
"Nix.
Absolut inte.
För mycket som krälar omkring som kan krypa upp. Nej.
Jag väntar tills vi är tillbaka i bilen."
"Bitch, du ska inte pissa i bilen!
Dra ner brallorna och pissa här."
"Jag måste verkligen pissa. Nu drar jag ner brallorna
lite.
Nej, gör inget. Försök inte vara rolig nu.
Säg till om du ser nåt.
Du gör väl inget lustigt, va?"
"Nej, älskling. Jag gör inget. Pissa du."
"Okej, jag drar ner dem en liten bit."
Jag vill vänta tills de kommer in i det.
"Nån kommer!"
Jag minns att det var där jag mötte Louie Armstrong.
Jag gick in i hans omklädningsrum och sa: "Läget, Louie?"
Han sa: "De vita styr fortfarande."
Gå inte ut med maffian. Man kan inte bjuda dem på middag.
De vill alltid äta middag med underhållare.
Och de betalar alltid notan.
Om man blir sur och säger: "Låt mig betala ikväll,
ni bjuder ju varenda kväll."
"Grabben, jag ska säga dig en sak. Vi är brott.
Och brott betalar inte."
Har nån här haft en hjärtattack?
Det gör ont!
Jag skojar inte. Jag var ute i trädgården.
Jag bara gick där och nåt sa: "Andas inte!"
Va?
"Du hörde, andas inte!"
"Okej, jag ska inte andas."
"Håll käften då." "Okej, förlåt. Döda mig inte."
"Ner på knä och bevisa det." "Då kommer jag inte upp igen."
"Tänker du på att dö nu?"
"Ja, jag tänker på att dö."
"Det tänkte du inte på när du åt allt fläsk."
"Nej."
Jag vaknade upp i en ambulans.
Och bara vita stirrade på mig.
Jag sa: "Det var förjävligt.
Jag har dött och hamnat i fel himmel."
Hör på det här. Av alla som röker crack,
finns det nån som har blivit berömd?
Varför jag?
Tio miljoner röker crack, och jag fick bli berömd.
Jag vill säga att ni gav mig massor av kärlek när jag
inte mådde bra. Och jag uppskattar det.
Och dessutom... Visst, applådera er själva.
Dessutom skämtade ni elakt om mig.
Jadå. Tror ni inte att jag har sett dem?
Eftersom ni älskar mig så mycket.
Jag minns det här. Hur man tänder tändstickan.
Vad är det? Richard Pryor som springer nerför gatan.
Jag såg på tv en kväll och de sa att jag hade dött.
Jag fick bandage och allt.
De sa: "Richard Pryor dog för fem minuter sen."
Det som gör mig arg är det faktum att
överlag, så anser jag inte att nån jag har träffat
i komedibranschen har varit bättre än jag.
Och jag kommer aldrig att erkännas för vad jag gör.
Där hade han fel, eller hur?
2016 gjorde jag min första Netflix-special i det här rummet.
Den 12 mars, årsdagen av Richard Pryor:
Live on Sunset Strip.
Den visades på bio och filmades i det här rummet.
Det var på påsken när folk firar att Jesus uppstod från de döda.
När den filmades hade han bränt sig på eld.
Det var hans första framträdande
efter den hemska händelsen.
Och det var min första gång tillbaka efter de elaka reaktionerna
jag fick på tv.
Det är en ära att få vara här ikväll.
Vi älskar dig, Richard.
Det är en heder att få introducera Richard Pryor i The Hall.
GRATTIS RICHARD PRYOR
INVALD 2022
Tack för att ni har kommit.
Gud välsigne er och godkväll.
The Hall.
The, the Hall.
The Hall. År...
År ett.
Översatt av: Madeleine Person