Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
MIN FAMILIE I FARVER
AF FERRARI & VENOSA MARCONI INTERNATIONALE SKOLE
Det er mig, Leone.
Og det er min far, Simone.
Simone ville være antropolog, men han forlod studierne
for at bestyre en restaurant med god mad i centrum.
Han er sjov, atletisk, selvsikker
og han har lært mig meget.
Jeg presser det ned i halsen på dig.
Og det er Paolo, min anden far.
Paolo er arkitekt og har store ambitioner,
men han har sat dem til til side for at fokusere på sin møbelforretning.
Men han opfordrer mig til at følge mine drømme hver dag.
Men lad os gå tilbage til tiden før, jeg kom til.
Paolo og Simone var kærester og havde været sammen i fem år
og var klar til at stifte familie.
Igen?
Men i Italien har en familie som deres ikke ret til at adoptere.
Det ændrede sig, da de mødte hende.
Det er Tilly.
Simone mødte hende på University of California.
Da han og Paolo fortalte hende om deres store ønske,
tilbød hun straks at hjælpe dem.
Og takket være Tilly
blev jeg født, til alles glæde.
-Leone, smil! -Smil!
Min barndom var ligesom mange andre børns,
og jeg tænkte ikke over min families særheder.
Men da jeg voksede op, var samfundet splittet, og folk demonstrerede.
Nogle for at forsvare traditionelle familier,
andre for at få rettigheder til familier af alle slags, som vores.
Jeg var 11, da de endelig kunne indgå et civilt ægteskab.
Så selv i lovens øjne var de officielt et par.
Med denne ring tager jeg dig til min ægtemand.
Jeg erklærer jer nu for ægtemand og ægtemand.
Længe leve de nygifte!
Civile ægteskaber var selvfølgelig en stor bedrift,
men to personer af samme køn kunne stadig ikke stå på fødselsattesten.
Enten har du en fuldmagt, eller en forælder får lægerapporten.
Men jeg er en af forældrene! Hvordan ellers…
Så jeg kunne kun have én forælder på fødselsattesten.
Du skal jo have fuldmagt, far.
Kun Paolo stod på min fødselsattest.
Men for nogle måneder siden fik vi gode nyheder.
Her er de!
Forklar, hvorfor i dag er en vigtig dag for os.
Altså, Leo. Vent, til vi er klædt på.
Kom nu, far. Sig noget!
Selvom det er absurd, når jeg har været din far i 15 år,
kan jeg efter i dag endelig stå på din fødselsattest.
I dag har borgmesteren i Fiumicino sagt ja til at omskrive den amerikanske attest,
hvorpå både Paolo og Simone står som forældre.
GODKENDT
Så alt er godt, ikke?
Faktisk ikke.
Fordi mine forældre advarede mig om, at attesten kunne annulleres.
Hvad synes du? Det virker, ikke?
Jo, det virker. Det er bare…
Jeg tror, det er for forhastet.
Ikke? Se på Mirante og Fabbris.
Den er en time lang.
Ja, hvor kedeligt. Om myrers sociale struktur.
Vi har familie, sociale kampe, det virkelige liv.
Ja, det ved jeg. Det er bare…
Der mangler noget.
Der mangler en drejning.
Såsom?
-At vi afslører, hvem din rigtige far er. -Det igen. Det er de begge to.
Hvordan ved du ikke, hvem din biologiske far er?
Du må tit have tænkt over det.
Hvem er hun?
Hvem, franskmanden?
Stil dig i kø.
Hun er ny her og vil ind i de rigtige kredse.
Hun er ikke interesseret i os.
-Hvad sagde jeg? -Hvad griner du ad?
Hør lige efter.
Husk, at jeres videoer bliver vist i slutningen af året.
Hele skolen kommer og også jeres familier.
Leone,
hvordan går din video om LGBT-rettigheder i Europa?
Godt, ja.
Godt. Vi fortæller det gennem min families historie.
Jeg er bare bange for, at det er lidt for personligt.
Jeres generation
skriver hele tiden på de sociale medier.
Jeg tror, I ved, hvor meget det private er offentligt.
Begynd med personlige erfaring. Det er godt til at diskutere alle emner.
Immigration,
miljøet,
borgerrettigheder, solidaritet…
Alle meget interessante emner.
En god demonstration af bevidsthed.
Jeg håber, arbejdet går godt.
Husk at lægge hjertet i det.
Okay?
Farvel.
Godt gået, Ele. Bliv lavt nede.
Jeg ved, I lige har opdaget onani, men overdriv det ikke!
Jeg har din pot med.
Godt gået, Leone. Kom så. Godt.
Kom nu, Michela.
Kom nu.
-Du milde! -Hvad fanden griner du af?
Pigerne redder os.
Du gokker åbenbart ikke.
Jo da. I det mindste røg jeg ikke en joint før timen.
Jeg tester produktets kvalitet.
Ja. Sikkert.
Kom nu! I kan godt, venner!
Hvad laver I?
Har du set den nye klatre? Han er god.
Godt klaret.
Han har åbenbart imponeret franskmanden.
Lidt energi, kom nu!
Han er flot, høj, stærk og har den bedste tøs her,
og han får nok gode karakterer uden at læse.
Jeg holder fest i aften.
Okay.
-Og? -Du er inviteret, taber.
Klokken ti.
Der kommer mange.
Vi skal bruge pot.
Ja, så meget du vil have.
Okay.
Jeg tager ikke med til festen.
-Kom nu, Leone! -Nej!
-For mig? Som en tjeneste. -Jeg går ikke med.
Kom nu! Der går ingen skår af dig. Hvorfor ikke?
Vi får joints og drinks.
Okay, men kun fordi du tigger.
-Du er en god ven. -Lad være.
-Tak. -Jacopo!
Jeg glemte dig!
Undskyld, jeg har ondt i maven. Jeg skal på toilettet!
Leone!
Leone, middagen er klar!
Jeg kommer nu!
Hør her, Leone.
Det, du laver med Jacopo i skolen…
Er det virkelig nødvendigt at afsløre vores privatliv for alle?
Er du ikke stolt?
Vi har opdraget en aktivist.
Ja, eller en opportunist,
der udnytter sin forældres kamp for en god karakter i skolen.
Alt i alt virker det som en god sag.
Ja, okay.
Men bare så du ved det,
vil jeg aldrig tillade brugen af billeder, hvor jeg ikke er ung og flot.
Så bliver der ingen billeder af dig i videoen. Synd.
Jeg kan måske redde et par, hvis jeg retoucherer dem.
Du er sådan en skid!
Det er Tilly.
-Hej, Tilly! -Hej! Hej!
-Hvordan går det? -Hvordan har min italienske familie det?
-Fik I min pakke? -Ja!
Den er vidunderlig, din gave.
Meget smukke. Tak.
-Hvor er den lille? -Jeg er ikke lille længere. Hej, Dede!
Ciao, Leone.
-Hvordan går det? -Fint. Og du?
-Kunne du lide min gave? -Selvfølgelig!
Jeg fanger smukke drømme med den. Tak.
Vi savner dig, Tilly. Savner dig!
Det er vores tur til at besøge hende.
Hej, Leroy. Hvad så?
Hej, venner.
-Tillykke! -Går det godt med din King Road Classic?
Jeg elsker min King. Næsten lige så højt, som jeg elsker min dronning.
Vi smutter igen. Vi er i butikken, og her er travlt.
Men bare vent, det er ikke de sidste årsdagsgaver.
Vent'anni sammen, ikke?
-Såmænd. -Kys!
Tyve år!
Hvor er her fedt!
Tak.
Kom nu, Leone. Vi er lige kommet. Lad os nu nyde aftenen.
Hvad fanden laver de?
-Gutter! -Dario!
Dario? Hold dog op med at være idiot.
Pis.
Er de skøre?
Jeg går væk og ryger. Vi ses.
Er det kun til dig?
Hvad?
Du er sådan en idiot.
Lad være.
Han kan lide at slås. Det er hans hobby.
Hold kæft!
Anna.
Dario.
Kom og se denne video.
Se her.
Hvad drikker du?
Vil du med?
-Mig? -Ja.
Jeg hader fester.
De er altid fulde af idioter.
Derfor kan Dario lide dem. Der er altid nogen at slås med.
Ja, din fyr er lidt volds… bestemt.
Min fyr? Hvem, Dario?
Han er ikke min fyr.
Er han ikke? I virkede bare…
-Så han er… -Min tvillingebror.
Din tvillingebror.
Men jeg må sige, din bror er faldet godt til.
Med de idioter?
Nej.
Han prøver at opføre sig som en alfahan, men han er ikke som dem.
Vi er meget forskellige.
Jeg elsker at være i Italien, men han savner det hul, Lille.
-Boede I i Lille? -Ja.
Dejligt, Lille. Flot by.
Den er et hul.
Der er koldt med regn.
Ja, det er varmere i Rom.
Ja, her er varmere, men om vinteren…
Her er helt sikkert varmere.
-Præcis. -Og den er enorm.
I Lille kender man alle efter noget tid.
Okay, men det her er ikke New York.
Nej, men her er mange forskellige mennesker, og…
Jeg har for eksempel aldrig mødt nogen med to fædre.
Jeg så, at du laver en video til skolen.
God sang. Skal vi?
-Kom nu. -Nej, jeg kigger på dig.
LEONE: FAR SIMONE HENT OS SÅ SENT SOM MULIGT
LEONE: GIV OS MINDST TO TIMER. OKAY?
Kunne I lide vinen?
Jeg foreslog den, fordi jeg personligt elsker blandingen af
den robuste Cabernet Sauvignon
og den prægtige middelhavsrunding af Bolgherien, som giver…
Må vi se dessertmenuen?
-Ja da. -Tak.
Michela, giv dem en dessertmenu, og giv mig den trådløse telefon.
Min mobil er væk. Jeg skal ringe til min søn.
Jeg henter den.
Er du ved at blive gammel?
-Jeg kan ikke danse. -Bare slap af.
Riccardo?
NYLIGE OPKALD RICCARDO
Riccardo…
Riccardo. Jeg ved ikke.
Jeg har prøvet at ringe i en time. Hvor er du henne?
Kan du komme efter lukketid?
Intet! Svarer du ikke? Hvad sker der? Er du på restauranten eller med husbonden?
Åh gud.
Hør, skat. Jeg var ved at blive bekymret.
Hvis det er hævn for den anden aften, skal du bøde for det.
Åh gud.
Nej, det er ikke sandt. Men ring tilbage.
"Elskede"?
RICCARDO RINGER
Nej, lav ikke ged i det!
Nej!
RICCARDO SIMONE, SVAR!
SIMONE: BEKLAGER. JEG ER HJEMME!
Jeg kan ikke svare…
HJEMME? SKAL VI IKKE MØDES?
Nej!
Jeg kan ikke i aften.
GIV MIG PLADS JEG HAR BRUG FOR TID!
HVAD SKAL DET BETYDE?
"Måske var det en stor fejl."
ER DU SKØR?
INDSER DU DET EFTER TO ÅR?
SØDE SKAT. FORTÆL MIG, HVAD DER SKER!
To år?
To år!
Hvad fanden vil du?
Lavinias venner er søde. Det forventede jeg ikke.
Ja, de tror, de er seje.
Der er Jonathan.
Jonathan hævder at være trapper, men jeg hørte hans sang.
Jeg er fra ghettoen, jeg tæver dig Jeg er snigskytte og skyder dig
Det er noget lort.
Men de nyder det alle sammen, så det er fint.
Hvad vil du?
Leo, du er min bedste ven.
Jeg deler alt med dig. Vi er bedste venner for evigt.
I lige måde.
Nu er det nok. Nok!
Far kommer snart. Du har røde øjne, og du sveder.
Jeg byttede med gutterne.
-Se. -Hvad fanden er det?
Efter min videnskabelige mening er det en blanding af ecstasy og speed.
-Giv det tilbage. -Nej! Prøv det!
Leo, det er kanon!
Jeg flyver!
-Tag det. -Nej.
-Læg det i lommen. -Far kommer snart! Okay?
-Der er ikke tid! -Hvad?
Vi må gøre det nu!
Hvad?
Svøm, Leo!
Nej!
Kom op!
Kom så.
Paolo.
Hvad laver du her?
Simone er mig utro.
Hvad gør jeg?
Undskyld.
Han forlader mig. Jeg ved det. Han forlader mig.
Hør på mig.
Du ved, jeg elsker dig.
Du ved, jeg vil gøre alt for dig.
Men hvis jeg var Simone,
havde jeg forladt dig for længe siden!
-Hvad fanden siger du? -Ja!
Siden Leone blev født, har du ikke gjort andet
end at tænke på babymad, bleer, børnelæger, vaccinationer
og så lektier, træning og lærere.
Undervisning i engelsk og kinesisk!
Hvor blev dit forhold af?
Hvor blev Eros af?
Eros, efter 20 års ægteskab? Hvor blev Eros af? Det ved jeg ikke!
Han gik. Han er på ferie.
Jeg troede, vores forhold var baseret på andre ting.
-På kærlighed. -Lad os tale om kærlighed.
Hvornår så du sidst Simone i øjnene?
Hvornår spurgte du, hvordan det går, hvad han tænker og frygter.
Vi har så lidt tid.
Du skal finde tid, Paolo!
Jeg taler af erfaring.
Carlo?
Carlo.
Carlo, Carlo? Vores Carlo?
Carlo, Carlo, Carlo, ja.
Seksogtyve år.
Yogalærer.
Bryster som to grønne æbler på en gren.
Så smidig som en mannequin og en røv som marmor.
-Carlo, Carlo? -Ja, Carlo, Carlo.
Jeg ville overraske ham ved at hente ham fra yoga
og fandt dem i bilen.
Hun var i en position kendt som "at sutte chaufføren".
Den tøjte!
Hvad skulle jeg have gjort?
Hvad?
Tævet ham.
Ruineret ham.
Men nej.
Nej.
Jeg tilgav ham.
Jeg indså, at det også var min skyld.
Ved du, hvad jeg gjorde?
Jeg foreslog en trekant.
-Hvad? -Trevejs-sex.
Nej, jeg ved, hvad en trekant er.
Men gjorde du…
Nej, bare rolig. Tøjten nægtede.
Men hvad er min pointe?
At jeg ikke gav op. At jeg kæmpede for at vinde ham tilbage.
Og det gjorde jeg.
Mor, hvad betyder "tøjte"?
Hvor hørte du det ord?
Du sagde det.
Kom nu, gå i seng. Du skal i skole i morgen.
Godnat, onkel.
Godnat, skat.
Hun har lange ører.
Pao.
Du har ikke set min telefon, vel?
Nej.
Gæt, hvad det er.
-Hvad? -Gæt, hvad det er.
Nej?
De sagde mål en væskes tæthed. De sagde ikke hvilken væske.
Den har et højt indhold af delta-9-tetrahydrocannabinol.
Hejsa.
Hvad har I gang i?
Ikke noget.
Det er et urteafkog.
-Den slags urter? -Ja, de urter.
Har I prøvet det?
Ikke endnu.
Hvad med at gøre det i aften?
Jeg kan ikke i aften.
Mine forældre har 20-års bryllupsdag.
Hvor dejligt. Hvad har du planlagt?
Intet. En stille middag derhjemme, kage og mousserende vin.
Sikken skam.
Men du kunne komme forbi.
Det bliver ikke som i går, men hvis du tager…
Du ved, jeg elsker din familie, men middag med dem? Fri mig.
-Undskyld. -Det bliver kedeligt. De er gamle.
Jeg kan faktisk lide idéen.
Ja?
Efter i går vil jeg have en stille aften.
Og mor modsætter sig ikke, da vi er sammen med dine forældre.
-Må jeg komme, selvom Jacopo ikke kommer? -Ja, selvfølgelig.
-Okay. Send mig adressen. -Ja.
Leone.
Jeg har lige solgt kemiprøven for 60 euro.
Jeg solgte den til pedellen. Hvad griner du af?
-Prøvede du det? -Nej.
Hun…
-Prøvede hun det? -Nej, hun gjorde ej.
Jeg siger det senere.
-Vi prøver det senere. -Ja.
Hvor pinligt.
Min familie er der. De behandler mig som et barn.
Det er lige meget. Det virkede så svært at tale med hende,
nu klager du over, hun kommer på besøg?
Skatter!
Paolo bad mig dække op til seks.
Ja, perfekt, Mariela.
Paolos forældre er her ikke, Monica og Carlo tager ikke børnene med,
og Leone har en ven med.
-Tak, Mariela. -Værsgo.
Kom nu, Paolo!
Du er en 52-årig homoseksuel, du har set meget i livet.
Du overlever også utroskaben.
Og denne aften.
Hvad laver du? Taler du med spejlet?
-Hvad? -Alt er klar.
Simone og Leone er færdige med at lave mad.
Jeg går nu. Tillykke med bryllupsdagen.
Ja. Tak. Farvel.
Kom nu.
-Godaften. -Godaften.
Elisa Del Monte. Du er Leone, ikke?
Jo, Ferrari.
-Hej, Anne. Dario. -Hej.
Det var sødt af dig at invitere Anna. Jeg går igen,
men hvis dine forældre er her, siger jeg tillykke.
Ja. Far…
-Godaften. -Godaften. Paolo.
Elisa. Mig en glæde.
-Hej. Er du Anna? -Ja.
-Rart at møde dig. -Det er Dario.
-Hej. -Hej, Dario.
-Sikket smukt hjem. -Tak.
Jeg vil takke for invitationen og sige tillykke med milepælen.
Anna sagde, det er 15 år.
-Faktisk er det 20. -Nå, hjerteligt tillykke!
Hvis Deres kone er her, vil jeg lykønske hende.
Hun har nok travlt. Vi mødes en anden gang.
-Hej. Du er vel Annas mor. -Ja.
-Hej. Rart at møde dig. Simone. -Er du kokken?
Nej. Jeg er en god kok, men jeg er Leones anden far.
Bestemt.
Ja.
Jeg tror, nogen glemte at nævne,
at i dag er årsdag for et par mænd?
Måske.
Ja, faktisk. Nej. Ja…
Du skulle have sagt det. Nu virker jeg fjollet.
Det gør ikke spor.
Nej. Det gør bestemt ikke noget. Selvfølgelig ikke.
Jeg vidste det ikke. Tillykke med årsdagen!
Tak.
Jeg sagde lige til…
-Paolo. -Ja, min mand.
-Netop. -Hans mand.
Netop.
Jeg skal gå. Tak. Farvel.
-Farvel. -Hej!
Farvel.
-Leo. -Jeg fortalte hende det.
Alle på skolen ved det.
-Ja, det gør ikke noget. Kom nu. -Hvad?
-Hej. -Hej.
-Simone. -Anna.
-Bare føl dig hjemme. -Tak.
Så, Anna, du er ikke fra Rom?
-Nej, jeg er lige kommet. -Hun er ny.
Hun begyndte på min skole i år.
Undskyld, Anna,
men du kunne have advaret din mor om, at vi er en familie med to fædre.
Hvorfor? Skal det præciseres? Jeg ville bare se hendes ansigt.
Min mor opfører sig som en moderne, fordomsfri, progressiv kvinde,
men den traditionelle familie er den eneste, hun kan forstå.
Ja.
Kalder man hende homofob, benægter hun det, fordi hun har…
Mange homoseksuelle venner.
Præcis. Men jeg har aldrig mødt dem.
Faktisk kan hun ikke klare tanken om, at en familie som jeres
er lykkeligere end hendes.
-Hvem er det? -Det må være Mariela.
Hun har sikkert glemt sin taske igen.
Jeg åbner. Tager du kagen ud af køleskabet?
Ja.
Jeg kommer.
Hvad vil du, Riccardo? Er du skør?
Jeg har ringet siden i går. Hvorfor fanden svarer du ikke?
Min telefon er væk.
Nå, den blev væk. Hvis du har noget at sige, så sig det.
Forlanger jeg for meget?
Hvad fanden er der med dig? Du kan ikke være her!
Vi taler om det senere. Jeg skal ind.
For at fejre årsdagen?
-Ja, og? -Godt klaret. Hvor kært!
-Ved han, du har kneppet mig i to år? -Stop nu, for fanden.
-Min søn og svigerforældre er her. -Og?
Hold op med at råbe.
Simone! Hvem er det?
Det er arbejde. Jeg kommer straks!
Vil du slappe af?
Hvad tænkte du på ved at komme her? Forsvind!
Hav dog mod til at se mig i øjnene og sige det.
Sige hvad?
Tænk på alt det fis, du har sagt:
At du ville forlade ham og bo hos mig. Som en anden idiot troede jeg på dig!
Tænk, du laver en scene uden for mit hus!
Jeg vil ikke se en, der ter sig sådan, fordi jeg ikke tager telefonen!
Skal jeg hjælpe med kagen?
Hvem er det?
Han fik ham til at komme her på vores årsdag.
Hvad laver du? Vil du lave en scene foran alle sammen?
Lad mig nu gå.
Jeg har allerede været tålmodig nok. Lad mig gå.
Rolig! Hør på mig!
Jeg siger, hvad vi gør nu.
Vi går ind igen, sætter os ned og spiser.
Vi afslutter aftenen, og bagefter kan du roligt og fattet
konfrontere Simone med det her. Okay?
På en fornuftig måde. Du ved hvordan. Okay?
Måske er tingene ikke præcis, som du tror.
-Hvorfor tænke det værste? -Ja.
-Folk overdriver, ikke? -Jo.
Det er sandt. Måske…
Nej. Jeg slår ham ihjel!
Skal Leone finde ud af det foran sin ven?
Og Carlo, som synes, dit ægteskab er en farce.
Det er det.
En farce.
Det er det blevet.
Der er meget at se i Rom.
Mere end Rom, far. Anna ville se steder i nærheden.
Jeg vil tage hende med til Guadagnolo. Far? Guadagnolo?
-Ja. -Skønt. Det er et smukt sted.
-Kan du huske det? -Ja, smukt.
-Ventede du ikke på, jeg skar kagen ud? -Nej.
Må vi det?
Ja.
Hvem var ved døren?
En restaurantleverandør.
Det var synd, men min mobil er væk, og han kunne ikke få fat i mig.
En leverandør, hvad?
Er flødeskummen også vegansk?
Så leverandører kommer direkte til huset nu om aftenen.
Han kunne jo ikke få fat i mig.
Selvfølgelig! Leverandører kommer og skælder ud
om aftenen på vores årsdag!
Nu er det nok.
Og ikke nok med det,
leverandører kysser husejeren i haven, ikke?
-Er du skør? -Sig sandheden.
Hvad sker der?
Spørg din far!
Kyssede du virkelig leverandøren?
Far?
-Hvad betyder det her? -Intet.
Jeg har bare ondt af Anna, der skal se en hysterisk scene fra ham!
-Jeg mener… -Intet problem.
-Undskyld, hvorfor har du min mobil? -Fordi du glemte den. Derfor.
-Du sagde, du ikke havde set den. -Det havde jeg.
Og jeg så beskederne fra Riccardo.
-Hvem er Riccardo? -Leverandøren!
Han har leveret til Simone i to år, hvis jeg ikke tager fejl.
Ja, to år!
Far.
Leone, jeg forklarer det roligt.
Hvordan kunne du?
Sig mig det. Hvordan fanden kunne du? Jeg stolede på dig.
Næ nej.
Hvis du gjorde, havde du ikke læst mine sms'er.
Nu er det min skyld for at tage dig i det!
Hvorfor fanden læste du mine beskeder?
-Skift ikke emne! -Børnene er her.
-Tal ikke om det nu. -Nej!
Vi taler om det en anden gang. Og vi taler også om vores
separation.
Din skid. Hvor går du hen?
Jeg ødelagde vores ægteskab.
Da det hele er min skyld, går jeg. Er du glad?
Jeg er glad! Hvem er nu hysterisk nu?
-Hvem er hysterisk? -Far.
Jeg går! Hør her…
Hvor skal du hen? Okay, gå!
Jeg ødelagde alt.
Hvem er det?
-Leverandøren igen? -Carlo.
-Nej, jeg går. -Nej.
-Leone. -Lad mig gå forbi.
Bland dig udenom.
Nej, jeg går. Han skal komme her!
Du forstår det ikke.
-Tillykke med bryllupsdagen! -Tillykke!
Hej.
Hejsa.
Leone?
Så forklar det!
Sikken lorteaften, hvad?
Mine forældre råbte altid ad hinanden.
Så gjorde de det forbi, og det blev meget bedre.
I morgen skal vi stadig…
-Guadagnolo? -Guadagnolo. Ikke?
-Jo. -Okay.
Anna?
Skrid! Rend mig i røven.
Jeg tager mig af Leone alene som altid!
Jakkesættet klæder dig.
Det var det første, jeg tog frem.
Det er Prada.
Jeg har altid misundt din stil. Raffineret, men aldrig prætentiøs.
Undskyld, Tilly.
Undskyld, Leroy.
Det var en skøn overraskelse, men…
Nej.
Vi kom bare for at sige hej.
Vi smutter nu.
Hvor skal I hen?
Vi skal til Sicilien og besøge landsbyen, Leroys bedsteforældre er fra.
600 km på motorcykel er en lang tur.
Det er ikke en motorcykel. En Harley.
Det er ikke en Road King, men det skal nok gå.
Simone, går du?
Ja.
Venner…
Jeg ved ikke, hvad der skete, men…
I skal bare vide, hvor meget jeg elsker jer.
Jeg elsker jer.
Vi elsker også dig, Tilly.
Du er som en søster.
En anden gang ville det have været dejligt at være sammen, men…
Tilly, jeg må af sted. Jeg går.
Godt gået!
Ud med dig. Rend mig!
Hold dig væk!
Hvem er det?
Må jeg komme ind?
Hej, Dede.
"Dede"?
Kalder du mig stadig det?
-Foretrækker du "mor"? -Nej! "Dede" er fint.
Du er meget kreativ.
Det siger jeg altid til mine børn, når jeg taler om mia famiglia italiana.
Så du det?
Har de aldrig gjort det før?
Jo da.
Men kun over normale ting. De går aldrig så vidt.
Døm dem ikke for hurtigt, Leone.
Nej, jeg troede bare ikke, det kunne ske for dem.
Heller ikke her.
Sikken god drejning til min video om vores smukke familie.
Og nu?
Der er en gammel japansk kunst, der hedder "Kintsugi".
Når man smadrer en dyrebar genstand, i stedet for at smide den ud,
bruger man flydende guld til at sætte stykkerne sammen igen.
Arrene er der stadig, men genstanden bliver mere værdifuld.
Arrene er faktisk gode.
Det er det, der gør en person unik.
Er du med?
Det tror jeg.
TILGIV MIG. JEG ELSKER DIG!
Fis af!
-Hej. -Det er hendes skyld. Jeg var klar.
Jeg har hørt, klippen i Guadagnolo er fantastisk!
Mor sagde, jeg kun måtte tage med, hvis han tog med.
Sikkert.
En tur med en søn af to hysteriske bøsser er farlig, ikke?
-Fortalte du hende om i går aftes? -Nej.
Mor skal fokusere på sine egne problemer.
Og din mor? Tilly?
Hun er din mor, ikke? Hvad sagde hun?
Nej, hun er ikke min mor.
Hun er min bærer, min Dede.
Det kalder jeg hende. Det er en lang historie.
I går, da jeg så jer,
virkede I som sådan en sød familie.
Sikken skam.
Men jeg prøvede at gætte, hvem af dem der er din biologiske far.
Men du har noget fra dem begge. Jeg kunne ikke finde ud af det.
-Er det Simone eller Paolo? -Det ved jeg ikke.
-Hvad? -Det ved vi ikke.
Skal vi tale om det nu?
Det skal vi.
Du ved, hvad en cocktail er, ikke?
Jeg er søn af en slags cocktail.
Mine forældre fik et reagensglas og blandede deres
sæd.
Ja, det.
Og de lavede et embryo med den blanding og donorægget,
der blev sat op i Tillys mave, og ni måneder senere kom jeg ud.
Forstår du det?
Det tror jeg.
GIVER DU MIG EN CHANCE TIL?
Smukt, ikke?
Det var det hele værd.
Flot.
Og klippen er smuk. Klatrer I to også?
-Derop? -Ja.
Niks.
Dig, Leone?
Den er ret høj, hvad?
Jeg har også udstyr til dig. Jeg er her, hvis det er.
-Jeg forbereder ruten. -Jeg filmer bestigningen.
-Du behøver ikke gøre det. -Nej. Jeg kan godt gøre det.
Sikker?
-Han er god, ikke? -Jo, han er god.
-Meget. -Meget.
Det er nemt. Du kan godt.
Reb.
Okay, jeg kommer.
Klatr langsomt.
Find steder at sætte hænder og fødder, og klatr langsomt.
Godt.
Den der.
Videre.
-Sådan. -Hvordan er det?
Okay.
-Sæt din hånd her. -Dér.
-Her? -Foran knæet.
Tag fat et sted.
Sådan. Godt gået.
Godt.
Rolig!
-Er alt i orden? -Ja.
Tag fat i klippen igen.
Vær forsigtig.
Videre.
Kom nu.
Pas på.
Hvordan er det?
Okay? Kom nu.
Godt.
Hånden.
Godt gået!
Kan du se? Du klarede det godt.
Var det ikke for dig, ville jeg stadig hænge der.
Hun lægger ikke videoen ud, vel?
Hvorfor ikke? Du ser godt ud.
Du viste, du har mod.
Hvorfor ikke?
Gid jeg havde det samme mod til andre ting.
Jeg kan lide at omgås med dig.
Virkelig. Det er…
Det er sjældent at møde en fyr som dig.
Og det får mig til at tænke, fordi
endelig…
Du er den første bøsse, jeg kan lide. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg er ikke bøsse.
-Hvad? -Jeg er ikke bøsse.
Men dine forældre er bøsser.
-Mine forældre. -Nej.
-Ufatteligt. -Det mener jeg ikke. Leone…
Anna fortalte det. Hvordan kan du ikke være bøsse?
Mine forældre er bøsser!
Mine forældre er bøsser. Jeg er ikke. Dine forældre er straight. Det er du ikke.
Det er ikke en smitsom sygdom, man får…
-Siger du det til nogen? -Nej.
-Hold det for dig selv. -Ja.
Godt.
-Er du okay, Leone? -Din bror er en nar.
Undskyld, han forstår ikke at håndtere det.
Du vidste det, ikke?
Arrangerede du det her for din brors skyld?
Nej! Jeg vidste, han kunne lide dig, men jeg troede, det var gensidigt.
Derfor var du interesseret i mine forældre.
Altid så sød og rar.
-Du besøgte mig endda. -Jeg ville bare hjælpe ham.
Jeg er blevet kaldt bøsse hele livet på grund af mine forældre.
Og jeg er ked af at skuffe jer. Jeg vil gerne være bøsse,
men det er enkelt,
det er jeg bare ikke.
Har du ikke forstået, hvorfor jeg er her?
Fordi jeg kan lide dig, Anna. Dig.
Jeg troede, du kom for mig.
Min fejl.
Undskyld.
Hej, far.
Hej, skat. Hvordan gik turen?
Den gik.
Hvordan går det?
Fint, fint.
Jeg bemærkede, at du har flyttet om.
Ja, vi har ryddet op.
-Er du sulten? Vil du have noget mad? -Nej.
-Undskyld, hvad laver du? -Jeg rydder op.
Og smide fars flasker væk?
Mener du din fars prætentiøse samling? Ja.
Men de var vigtige for ham.
Vigtige, bare fordi han fik sit sommelierbevis?
Hvad med det her?
Det gør mig ondt.
Jeg går i seng, jeg er lidt træt.
Undskyld, det var ikke meningen.
Jeg var en idiot.
Der har vi det!
Godt gået!
Godt klaret.
Men…
Du vil vist ikke have mig mere.
Men selv kemilæreren kunne lide afkoget.
Han prøvede det, for jeg fik topkarakter.
Leone.
Hvor længe vil du ignorere mig? Vi går på samme skole.
Leone, jeg tager hjem.
-Lad mig være! -Hvad kan jeg gøre?
Tigge på knæ? Det gør jeg, hvis du vil.
-Det er en joke for dig, ikke? -Overdriv ikke.
-Jeg vidste ikke… -Hvad? At jeg ikke er bøsse?
-Undskyld. Det sagde jeg ikke. -Nej, Leone.
Stop!
Jeg tror ikke, du tog fejl.
Hvad?
Om at jeg kan lide dig.
Din far er her.
Den flotte.
Vi taler om det senere.
Ja.
Hej!
Hvad laver du her?
Jeg ville være sammen med min søn.
Vil du have noget at spise? En dejlig pizza?
Far er trist, og du er ligeglad.
-Det er heller ikke nemt for mig. -Men det din skyld, ikke?
Jeg var utro i månedsvis. Jeg er ækel og en løgner. Det ved jeg.
Men tro ikke, det hele er min skyld.
Livet er aldrig sort og hvidt.
Vi er nået hertil sammen.
Nogle gange tager det en drejning. Man befinder sig i noget, og man ved ikke…
Du ved det ikke?
Jeg prøvede, Leo.
Vi prøvede, og det gik ikke.
Det, jeg gjorde, var forkert,
men det er en konsekvens, ikke en årsag. Kan du forstå det?
Det ved jeg ikke.
Vil du fortælle mig lidt om Anna?
-Hun er sød… -Kommer du hjem?
-Tog du på vandretur? -Far.
Kommer du hjem?
Jeg ved det ikke. Ikke nu.
Jeg vil altid være der for dig. Altid.
Du slipper ikke af med mig så nemt.
Hvor kan vi få den pizza fra?
En anden gang, far.
JEG HAR EN VIGTIG NYHED LAD OS MØDES I MORGEN I MIT STUDIE
Det var lige, hvad vi har brug for.
Jeg er ked af at sige det,
men kassationsdomstolen har omstødt dobbelt faderskab.
Hvad?
I lovens øjne er vi ikke begge to forældre længere?
Hvad så nu?
De beder jer måske om at gå tilbage til det tidligere arrangement.
Mener du til attesten, der viste,
at jeg lovformeligt er Leones eneste far?
-Hvorfor? -Sådan fungerer det ikke.
Da I aldrig har villet vide, hvem af jer der er Leones far,
beder de måske om flere tests.
De beder jer for eksempel om en dna-test.
Kan de tvinge os til det for at se, hvem den biologiske far er?
Det er muligt. Det er meget sandsynligt.
Nej. Det er en nazistisk løsning! Vi bør vende tilbage til det, det var.
-Det afgør du ikke! -Loven siger noget andet.
-Det sagde loven. -Loven siger noget andet.
"Tidligere aftale."
Ifølge italiensk lov har favor veritatis forrang for favor minoris.
-Hvad fanden er det? -Jeg forklarer det.
I dette land afgøres forældremyndigheden
udelukkende ved genetisk forbindelse til barnet.
-Udelukkende? -Udelukkende.
Selvfølgelig.
Jeg ved ikke, Domenico.
På den måde at blive tvunget til…
At tage disse dna-tests kan være meget traumatisk for os alle.
Især for Leone. Jeg mener…
LEONE: JEG ER HER. MEN HVOR ER DU?
Lige bag dig.
Hold øjnene lukket.
Hvorfor det?
Får jeg en gave?
Ja.
Det her.
Kan du lide det?
Hvorfor mig?
Fordi du har været sød.
Ja?
-Hvornår? -Altid.
Selv da du hængte på den klippevæg.
-Vil du ikke nok slette den? -Det kan jeg ikke.
Den bliver her for evigt.
-Sikker? -Ja.
Senere vil du ikke…
Åh gud, er du sikker?
Jeg er ikke klar til en scene.
Bare rolig. Paolo er til messe, Leone er i parken.
Vi går om lidt.
Hvad har han gjort?
Han har ændret alt.
Jeg har lidt. Vi skynder os.
-Tager du virkelig kun bøger? -Alt andet er hans.
Butikken, huset, restauranten er Paolos.
Efter alle de år sammen har jeg intet tilbage.
Det eneste, jeg har af værdi, er min vinsamling.
De er i reolen. Henter du dem? Vi tager dem med til restauranten.
Den klarer jeg.
Den er min.
Jeg gav ham den for ti år siden!
-Han åbnede den ikke. -Jeg kan ikke se dem.
Vent. Jeg kommer.
Jeg sagde, de er her i reolen til højre.
Nej…
Nej!
-Det er løgn. -Nej!
-Smed han al din vin væk? -Jeg kan ikke fatte det! Nej!
Nej!
Selv Sassicaiaen! Nej!
Den skiderik!
Det her skal du bøde for.
-Slap af. -Rør mig ikke!
Hvor er de?
Her er den!
Kan du lide Prada?
Skiderik!
Stop, Simo!
Slip mig!
Nej, rør mig ikke!
Lad det være. Hvad fanden laver du?
Lad det ligge.
Det er ikke det værd.
Lad det ligge.
-Der er en taske der. -Okay.
Den. Han har beroligende nok til en psykiatrisk afdeling.
Sig det ikke.
Nej, det er Leones.
Mener du, din søn bruger den?
Er det Leones hår?
Ja.
Hvis du skal testes, er det godt at vide svaret på forhånd.
-Ikke? -Det gør Leone aldrig.
Bare glem det.
Ja, men der er hårsække på. Der er dna i dem.
Vil du blive fanget uforberedt?
Jeg tager mig af det.
Nej!
Hvad er der sket?
Se.
Se, hvad han er i stand til!
Gjorde far det?
Han var her.
Han klippede i min Prada!
Han er gået fra forstanden.
Måske gjorde han det, fordi du smed hans vin ud, far.
Og hvad smed han væk?
Han smadrede vores familie!
Skylden ligger aldrig på én person, far.
Det var ham.
Han fodrede dig med det vrøvl. Vær ærlig.
Selvfølgelig var han på skolen. Du så ham.
Hør her! Du må aldrig tale med ham igen.
Du må aldrig se den mand igen! Aldrig!
Går du ikke lidt for vidt?
For vidt? Mig?
-Hvis side er du på? -Jeg er ikke på nogens side.
Fint! Vil du bo hos ham?
Tag over og bo hos ham! Gå nu!
-Forlad mig! -Du er ikke til at tale med!
Det har man aldrig kunnet! Du lytter sgu ikke!
Gør, hvad I vil. Bare lad mig være. Okay?
-Hallo? -Hej, Domenico?
Jeg vil have ram på ham. Blanke ham af.
Paolo, vær ikke sådan.
Nej, du forstår ikke. Det er krig.
Lavede hun det på dig?
Okay.
Det sker aldrig for mig.
Jeg er misundelig.
Nej tak.
Hvorfor ser du så trist ud?
Mine forældre.
Jeg har aldrig set dem sådan, hadefulde som børn.
Hvad med at filme dem? Det er drejningen, vi mangler. Det er perfekt!
-Hvad fanden ævler du om? -Det bliver så godt!
Hør her, vi laver ikke dokumentaren længere, okay?
-Hvem afgjorde det? -Min familie, mit valg.
Det er også mit projekt.
Vi har arbejdet sammen fra starten.
Jeg har knoklet sådan. Du kan ikke gøre det.
Leone?
De er nogle skiderikker. Jeg orker dem ikke.
Brug det i filmen. Sig det, hvis du vil. "De er nogle skiderikker."
-Vi starter med en lykkelig scene, og så… -Rend mig!
Det sker for alle.
Velkommen til den virkelige verden. Var det ikke det, du ville vise?
Du har en lortefamilie ligesom mig.
Som alle andre.
Fuck dig.
Hvor meget ville vi spare?
Nej, Ale, hold op med at joke.
Vi skal bruge mikroovnen.
Lad os droppe Carrara-marmorpladen i stedet.
-Hvad koster mosaikken? -Hvad synes du?
For meget.
Jeg tæver dig, din skiderik!
Hør nu efter!
-Kom herned, røvhul! -Måske er det en god idé.
Hvor fanden er han?
Kom herned!
Jeg tjekker, om mosaikken er på udsalg. Jeg er straks tilbage.
Hvad laver du her?
Hvor fanden skal du hen?
Hvad fanden laver du, Paolo? Hvad fanden betyder det her?
-Du sælger ikke restauranten. -Jeg er sikker på, jeg ejer den.
Skønt. Vi havde en aftale!
Jeg bestyrede den og bidrog til vores udgifter!
Ja, vi havde også en aftale som kaldes ægteskab.
Beklager, det har vi ikke længere.
Hvad fanden laver du? Hold nallerne fra mig.
Du aflyser straks salget!
-Jaså? -Ja.
Er vi kommet til trusler nu? Vent. Undskyld. Fortsæt.
-Sikken klovn. -Tal nu. Kom så!
Jeg opgav min ph.d.,
da jeg skulle arbejde for at bidrage til familien!
-Du bad mig om det! -Og hvad med mig?
Jeg kunne være blevet en fin arkitekt i stedet for at sælge lortekøkkener.
Du er fri nu. Gå.
Lad mig og Leone være.
Gå nu, vær fri!
Bland Leone udenom.
Hjælp! Han truer mig. Hjælp!
Prøv ikke at vende ham mod mig. Jeg ved ikke, hvad jeg gør.
Rør mig ikke. Jeg ringer til politiet!
-Åh ja? -Okay?
-Vil du lade være? -Med hvad?
Hold op med at te dig, som om Leone kun er din søn!
Leone er kun min søn!
Det kan man se. Han ligner mig.
Paolo.
Paolo, hele den fysiske lighed
er en vrangforestilling, der kun findes i dit syge hoved!
Leone elsker musik, historie, bjerge, dyr, ligesom mig.
Ja, du elsker dyr. Ja,
når du spiser dem ovnstegt!
Jeg beder om myndigheden over Leone.
Dit vildledte fjols. Er det rigtigt?
Ingen dommer vil tiltro dig med en hund, og slet ikke et barn!
Leone er min søn.
-Vil du vædde? -Lad os vædde om det.
Vi finder jo snart ud af det.
Undskyld? Hvorfor skulle vi…
Fordi…
Bare fordi.
Du tog en dna-test, ikke?
Jo. Hvad så?
Pas på, Paolo.
Efter 20 år ved du stadig ikke, hvad jeg er i stand til.
Tru mig! Jeg har optaget det hele.
Kom nu, tru mig!
Jeg har optaget det hele!
Fuck. Det virkede ikke. Fuck!
Fuck! Mosaikken er ikke på udsalg.
Hvilken slags butik har den ikke på udsalg?
Så mig og dig…
Hvad?
Nej, jeg mener, er vi sammen?
-Ja, vi er på samme værelse. -Kom nu. Seriøst.
Det må du sige.
Det vil jeg gerne.
-Så? -Og så?
Så?
Vil du være min kæreste?
-Er det et ja? -Ja.
Ja.
-Min homoseksuelle kæreste! -Nej, nu er det nok!
Kom nu, bliv ikke vred.
-Du lovede at låse ham inde på værelset. -Det er han.
Og den er låst?
Men du må have undret dig mindst én gang.
Det gør alle.
For eksempel troede jeg, jeg var forelsket i en veninde.
Så jeg kyssede hende,
og vi begyndte at grine.
Hvad med dig?
-Intet? -Jeg…
Jeg har tænkt over det.
Jeg spurgte endda mine forældre. Og de sagde bare:
"Hvis du var, ville du ikke spørge os nu."
For mig kan du være, hvad du vil, så længe du kan lide mig.
-Er det sikkert, din mor ikke kommer hjem? -Ja, helt sikkert.
Okay.
Send en besked til dine forældre. Sig, du sover her.
-Okay? -Okay.
-Er det første gang? -Mig?
-Ja. Hvad med dig? -Nej.
Men det bliver anderledes med dig.
Hej. Kom ind.
Jeg er færdig. Jeg klæder mig på på værelset.
Leone, undskyld.
Ja, jeg ville undskylde for forleden, for min opførsel.
Undskyld. Jeg var et røvhul.
Jeg kunne aldrig indrømme det for nogen, ikke engang mig selv.
Men jeg kunne fortælle dig det. Og nu føler jeg mig meget mere…
Meget friere, lettere.
Hvis du vil, kan vi være venner. Jeg…
Hvis du lærer mig at klatre som dig, måske…
Jeg lærer dig at klatre som mig. Kom her.
Jeg ved…
-Dario! -Mor!
-Åbn. -Dario, åbn døren nu!
-Hvem ved, hvad hun tror? -Dario!
-Hvad er der galt, mor? -Hvad sker der her?
Hvad laver Dario med ham? Hvorfor er du halvnøgen?
Åbn døren!
-Jeg siger: "Hej, mor. Jeg er bøsse!" -Nej, det kan du ikke sige.
Det ser ud, som om vi havde sex.
Jeg går ud af vinduet, og du kan gøre, hvad du vil.
Åbn døren!
Mor?
Ja, du har ret. Jeg er bøsse.
Og takket være Leone
lykkedes det mig at finde ud af, hvem jeg virkelig er.
-Jeg er bøsse. -Nej, forklar det.
Jeg blæser på, hvad du og dine forældre laver derhjemme.
-Hvad har de med det at gøre? -Det her et normalt hjem.
Normalt, mor?
-Hvad er unormalt her? -Må man stadig sige "normalt"?
Nej, du må ej!
Må man ønske ens børn det bedste?
Normal? Som far, der knepper en på min alder?
Eller dig, der leder efter pik online?
Hvor vover du!
Hvad ved du? Du er et barn. I er alle børn!
Gå ind på dit værelse. Dig, skrid med dig.
-Lad min søn være! -Han bliver. Mor!
Dario, skat.
Du ved, du kan fortælle mig alt.
Det er normalt at være forvirret i din alder.
Man skal dog undgå de forkerte oplevelser. Er du med?
Det er den oplevelse, jeg vil have. Stop!
Så…?
-I nat var du og han… -Nej.
Du er latterlig. Du har misforstået det igen.
Faktisk er jeg forelsket i din datter.
Så du, Dario, Leone…
Det er nok. Gå i skole.
Kom ud, alle sammen! En, to, tre. Afgang! Kom nu!
Godt klaret.
Det er kommet.
Lad os tage det her. Sådan.
Hvor mange af jer er der?
Besked.
Hvem er det?
Hej.
Forstyrrer jeg?
Nej, jeg ventede dig bare ikke.
Kom ind.
Det er til dig.
Til mig?
Det er ikke Prada.
Det har jeg ikke råd til lige nu.
Men det er noget lignende. Næsten…
Næsten identisk.
Det kan jeg se. "Frada."
Tak.
Tak, Paolo. Virkelig.
Jeg værdsatte din gestus.
Ja.
Jeg forventede ikke, at du gav mig restauranten næsten gratis.
Jeg gjorde det kun for Leone.
Ja, selvfølgelig. For Leone.
Jeg mener faktisk, at…
Vi ønsker begge det bedste…
…for vores søn.
Hvorfor skammer du dig over at sige det? Vores søn, ja.
Vi så ham blive født.
Vokse op, tage det første skridt.
-Køre på cykel. -Falde.
-Nogen ville fjerne støttehjulene. -Det var på tide!
-Han var stor nok. -Han var ikke engang fire!
Undskyld.
Nej, undskyld.
Det vigtige er, at vi altid var der i de svære øjeblikke.
Ja, i de vigtige øjeblikke var vi der.
Ja.
Og frem for alt lærte vi ham gode værdier.
For at gøre ham til en,
der er ansvarlig, uafhængig,
medfølende.
Ja.
-Det tror jeg. -Vi kan være stolte.
Ja. Hør her.
Undskyld, Simone, men
hvis vi var ligeglade med dna før, hvorfor skulle vi så bekymre os nu?
Ikke?
Det tænker jeg også.
Er det rigtigt?
Paolo, jeg fortæller dig sandheden. Jeg…
Jeg mener, sket er sket.
Nu tror jeg, vi skal videre på en ansvarlig måde, ikke?
Og med respekt.
Wow. Vi er enige.
For lidt siden var jeg inde på hans værelse.
Og stort set har Leone alle sine ting, hele sin verden her.
Jeg tænkte, det ville være rart, hvis han kunne føle sig hjemme
både hjemme hos dig og hos mig.
Paolo, hos mig?
Hos mig.
Hos dig.
Hjemme hos mig og dig.
Hos mig…
Du er en gentleman. Det må jeg sige.
Men jeg ved ikke, hvordan jeg reagerer, når jeg ser ham forlade det her hus.
Hvorfor? Fordi han besøger mig en gang om ugen? Mere er det ikke.
Gør ikke grin med mig.
Hvad mener du?
Vi tror, vi kan gøre, hvad vi vil, okay?
I fremtiden kan vi måske endda være venner.
Men juridisk set skal Leone bo hos dig.
Hos mig? Hos dig.
Hos…
Begynd ikke forfra. Du er den biologiske far.
Mig? Nej, det er du, Paolo!
Stop det! Du ved det godt.
Lad os ikke spøge om det her.
-Stop det nu. -Mig? Spøge?
-Jeg ville aldrig spøge om det! -Du er en klovn.
Læs det her.
Hvad fanden betyder det?
Jeg mener…
Tilsammen deler vi ikke engang 0,1 % dna med Leone.
Åh gud.
Du godeste. Vi er to fremmede.
Vi er to fremmede for vores egen søn!
Hvad betyder det? Hvad er det for nogle papirer?
Hvad betyder det?
-Er det en joke? -Paolo.
Hvad fanden betyder det?
Der er Leone.
-Hej. -Hej, Leo.
Hvad laver I her sammen?
Hvad sker der?
Sid ned, Leo. Vi må tale sammen.
Vi vil forklare noget.
Der er sket noget,
som vi ikke forventede.
Nej.
Mit navn står på dem.
Ja, dit navn står der. Ja.
Er det prøverne?
Ja, det er prøver. Ja.
For hvad?
-For… -For…
For…
Dna?
Ja, dna.
Fik I lavet en dna-test?
-Ja. -Uden at spørge mig?
Hvordan gjorde I det?
Skat, du bor her. Der er spor overalt.
-Et glas. Tyggegummi… -Hår på børsten.
Jeg kan ikke tro det.
Vent, Leo. Det virker nok, som om vi gjorde det uden grund.
Men vi gjorde det for dit eget bedste.
Hvad med alt det lort, I altid har fodret mig med?
"Blod og dna er ligegyldigt.
Vores familie bygger på kærlighed og ærlighed."
Det hele er noget fis!
Leone, måske begik vi en fejl.
Ifølge italiensk lov skulle vi finde ud af, hvordan vi kan beskytte dig.
Så I tænkte, I ville få spor efter mig
og sende dem til et laboratorium uden at spørge mig?
Flot!
Hvem vandt? Hvem er min far? Hvem er vinderen?
Det…
Det er et spørgsmål, vi skal tage roligt op.
Ja, Paolo har ret.
Det er et meget følsomt emne.
Det virker ikke så svært! Det er enten dig eller dig!
Og?
Hverken mig eller Paolo.
Der står, at vi ikke er dine forældre.
Hvad fanden siger I?
Hør her, Leone.
Vi skal også stadig fatte alt det her.
Vi ringede til Tilly, hun er på vej.
Ja, din Dede skal forklare, hvad der foregår.
Vi taler roligt om det.
-Roligt. -Roligt, far?
-Ja. -Roligt?
Stille og roligt. Kom nu.
I er begge to sindssyge.
Sindssyge.
-Leo, hvor skal du hen? -Vent, Paolo.
Fuck jer.
Har du set Jacopo? Han prøver i det mindste.
Han var god.
Godt gået.
Jeg vil starte et nyt liv.
Min søster sagde, du ikke svarer på hendes beskeder.
Jeg sagde, du var her.
Jeg håber ikke, jeg har skabt problemer.
-Ses senere. Godt klaret. -Ja.
-Jeg kommer om lidt. -Vi ses.
Hvad er der galt?
-Er alt i orden? -Ja.
Bare gå, jeg…
Jeg indhenter jer om lidt.
Okay.
Men kom med.
-Leone! -Han har ikke et reb!
-Hvad laver du? -Leone!
Hvad fanden laver du?
Leone! Hey!
-Hvad gør vi? -Hent måtterne!
-Er det nok? -Hent også de blå!
Læg dem ovenpå.
Hvorfor klatrede du op?
-Vent, jeg klatrer længere op. -Nej!
-Kom ned! -Nej, ned! Leone!
-Kom ned! -Hvor fanden skal du hen?
Kom ned. Lad være med at fortsætte!
Leone, kom nu!
Kom ned!
Leone!
-Du giver os et hjerteanfald! -Se på os!
Kom ned nu.
Se på mig. Kom ned!
Leone?
Kom langsomt ned.
Langsomt.
Du har intet reb. Hvis du falder, kommer du til skade.
Okay, jeg kommer ned.
Hvordan gør han det?
Tag fat i de blå greb. De er gode. Brug dem.
-Grebene? -Hvide og blå.
Det er gult! Det er gult. Hvide og blå!
Hvide og blå. -Langsomt.
-Tag dig god tid. -Langsomt. Forsigtigt.
-Kom ned. -Forsigtigt, Leone.
Leone, forsigtigt!
Leone!
Hvordan går det, skat?
Hvad skete der? Hvorfor gjorde du det?
Jeg
tror, at
jeg skulle trække vejret lidt.
Leone, du havde et trip.
Det kan du ikke gøre alene!
Du er altid den samme.
Jeg har skyldfølelse nu, fordi jeg gav dig dem.
Det var ikke din skyld. Jeg gjorde det selv.
Faktisk…
-Stå ikke op. -Hvad laver du?
Jeg siger det aldrig,
men jeg elsker dig, min ven.
Endelig, hvad?
Kom her. Kram mig.
-Forsigtigt, ikke? -Forsigtigt.
-Men vi ringede til dine forældre. -Hvad fanden?
Det var vi nødt til.
Jeg har det fint.
Ja, du ser godt ud.
Min søn hedder Leone. Hvor mange af dem har I her?
-Jeg er med. -Leone Ferrari.
De sagde, han er her.
-Er du hans mor? -Nej, hans tante.
-Men det er faderen. -Her.
-Hvor er han? -Leone Ferrari. Stue 103, første sal.
Stue 103, første sal. Lad os gå.
-Hvor er første sal? -Den vej.
Leone, skat. Er du i live?
Hvordan går det?
Er alt i orden?
-Ja. -Hvad lavede du?
-Hej, tante. -Hvad lavede du, skat?
-Jeg faldt. -Hvordan?
Han er kun lidt forslået.
Alt virkede fint i MR-scanningen, så…
Lægen sagde, han må tage hjem i morgen.
Nej. I aften er også godt for mig.
Men hvad skete der?
Ikke noget. Jeg klatrede op ad en væg.
En væg?
Uden beskyttelse.
Undskyld, far.
Jeg begik en bommert.
Det har vi alle gjort for nyligt.
Undskyld, skat.
Alt er okay.
Okay? Alt er okay.
Åh gud, jeg besvimer.
Giv mig en stol.
-Skal vi gå? -Jeg blev lige 40 år ældre!
-Vi smutter. -Ja, vi tager os af det. Tak.
Få noget søvn.
Tak. Godaften.
-Hvis I har brug for noget… -Vi ringer.
Farvel, Leo.
SKADESTUE
Godaften. Leone Ferrari. Lige indlagt.
Hvor er han?
-Hvem er du? -Hans far.
Nej, hans far er her.
Jeg er hans anden far! Sig, hvor han er?
Surrogatfamilie.
-Okay. Stue 103, første sal. -Tak.
Tænk engang. Han har to fædre. Min stak af til Amerika.
Leone!
Hvordan går det?
-Hej, far. -Han har det fint.
Se ikke sådan ud. Det går fint.
Hvordan skete det her?
Han prøvede bare at begå selvmord
ved at bestige en ti meter høj væg uden nogen beskyttelse!
Leo.
Jeg ved, du har forfærdelige forældre, men gør det aldrig igen!
Det var et uheld. Ikke et selvmordsforsøg.
Du gjorde mig så bange.
Ved tante det?
Ved hvad?
Om dna'et.
Naturligvis.
-Hvad synes du? -Hvad kan jeg sige?
Men det ændrer intet.
-Selvfølgelig ikke. -Det er klart. Hvorfor skulle det det?
Hvad sker der så nu?
Nu skal vi tale med Tilly. Hun må forklare det.
Så cocktailen virkede ikke?
Cocktailen?
Det er noget, vi siger i familien.
Godaften.
Leone Ferrari, er han her?
Ja. Hvem er du?
Hans Dede.
-Jeg er ikke med. -Dede.
-Nej. -Hans Dede.
Ja, "hans Dede".
-Men jeg forstår det ikke. -Hans mor.
-Selvfølgelig. -Okay. Vi manglede moderen.
Det er stadig stue 103, første sal.
Hvor?
Første sal.
Tak!
Nej, undskyld. Du kan vente her.
-Hvad? -Vent her.
Er det den tredje far?
Hvor stor er den familie?
-Hej. -Hej, Dede.
Hej, Tilly.
Skat, er du okay?
-Hvordan skete det her? -Jeg faldt.
Jeg har det fint.
Hvordan faldt han?
Hvad sker der?
Sid ned, Tilly.
Sid ned. Det er bedst.
Ja, Tilly. Sid ned.
Det er et familieanliggende. Det er bedst, at I taler om det indbyrdes.
Jeg foretrækker ikke at høre om cocktailen.
-Farvel. -Farvel, Monica.
Tilly?
Kan du forklare det?
Er det svarene?
Kan du forklare det?
Han er en stor dreng. Det involverer ham. Han bør vide det.
Værsgo.
Det overrasker også mig.
Jeg mener…
Jeg håbede, denne dag aldrig ville komme.
Jeg var i tvivl,
men da Leone blev født, lignede han Paolo så meget.
Jeg tænkte: "Gudskelov. Alt gik godt."
Hør, Tilly.
Kom nu. Kom til sagen.
Kom nu.
Vi havde jo prøvet i to år.
Enhver fiasko var hjerteskærende for os alle.
Det var syvende forsøg, og det var vores sidste embryo.
Derefter skulle vi være begyndt forfra.
Men på de to år skete der meget i mit liv.
Min mand, Stephen, og jeg blev separeret.
Skilsmisse. Du ved, hvordan det er. Men Leroy og jeg havde lige mødt hinanden.
Da jeg blev gravid, tænkte jeg, fostret endelig var ved at vokse.
Og jeg tænkte aldrig på det igen.
Jeg fulgte altid lægens anvisninger.
Jeg afstod altid fra samleje efter insemination.
Altid? Hallo!
Altid! Undtagen én gang. Det skete kun én gang.
Helt uventet.
Du skulle have sagt noget.
-Hvordan? -Hvordan?
Hvordan kunne jeg spolere glæden? Det var bare en tvivl og…
Og I sagde altid, at hvis det var muligt, ville I have adopteret.
Så, Dede…
Hvem er min far?
Hej! De lukkede mig endelig ind.
Godaften, alle sammen.
-Hej. Hvordan har du det? -Leroy. Skat, jeg…
Jeg har noget at fortælle dig. Kom med mig.
Baby?
Leone, jeg…
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Hvad gør vi nu?
Det ved jeg ikke.
Det afhænger nok af,
hvad Leroy siger.
Hvad skal Leroy sige? Det er lige meget, hvad Leroy siger.
-Selvfølgelig… -Han er vores. Vi opfostrede ham!
Vi opfostrede dig. Okay, Leone? Du er vores søn.
Undskyld, jeg… Jeg ville fortælle ham det først.
Han skulle ikke høre det fra andre.
Så det er Leroy? Er det ham?
Åh nej. Åh gud!
Undskyld.
Undskyld, hvis I forstod det sådan.
Det er ikke Leroy.
Er det ikke Leroy?
Tilly, hør her. Vær sød.
Jeg er svimmel. Hjælp os.
Lad os tale færdigt. Hjælp os. Hvem er vores søns far?
Når man har været gift i ti år…
Når man har fået tre børn med en mand, kan man ikke pludseligt afslutte det.
Der er stadig nogle spor af kærlighed.
Stephen?
-Stephen? -Din eksmand?
Stephen?
Undskyld.
Jeg skammer mig.
Leone?
Jeg bar dig i ni måneder.
Men jeg var så glad for at give dig til Simone og Paolo,
fordi jeg vidste, hvor højt du ville blive elsket.
Jeg sagde ikke, hvem din far var, fordi det ikke var vigtigt.
Simone og Paolo gjorde dig til den, du er.
Ikke jeg.
Ikke Stephen.
Det er det eneste vigtige.
Kan du tilgive mig?
-Leroy? Kan du filme os? -Ja!
-Jeg tilgav Tilly. -Kom nu!
Vi tilgav hende alle sammen.
Ingen af os kunne forblive vred på hende.
Hvis hun ikke havde haft det svage øjeblik med sin eksmand,
ville jeg ikke kunne fortælle om det.
-Ciao. -Farvel, Dede.
Så takket være Dede fandt jeg ud af, at Stephen var min biologiske far.
Forsigtigt.
Selvom jeg aldrig kan møde ham.
Tilly tror, Stephen kom tilbage for at være den usynlige ånd,
han var, før han blev født, og nu oplyser han Mælkevejen.
Jeg tænker på ham, når jeg ser på nattehimlen.
Problemet var som sædvanlig, hvad den italienske lov syntes om det.
Heldigvis kan man i nogle særlige tilfælde bede om adoption.
Og advokaten fik endelig begge navne på min fødselsattest.
Så til sidst blev min mærkelige familie samlet igen.
Jeg mener, vi er sammen igen på en måde.
For vi var en familie som alle andre.
Og nogle gange bryder familier op.
Mit liv har ændret sig lidt.
Jeg har to huse nu.
Jeg tilbringer nogle nætter hos far Simone og kæresten,
og andre nætter hos far Paolo og…
Nej, der er kun ham.
De er ikke sammen længere.
De elsker mig stadig som før, og det er alt, jeg beder om.
Vi har haft så mange eventyr sammen.
Vi er og vil altid være en familie.
Den var god.
Jeg ville fortælle historien om min familie og dens katastrofer,
for jeg vil have loven til at indse,
at en fødsel
er resultatet af millioner af menneskers medvirken.
Mænd og kvinder forbundet med usynlige tråde, og også
tråde, der er lidt sammenfiltrede.
Men historiens hovedpersoner er mine forældre.
Mine rigtige forældre.
Simone og Paolo.
Tak for…
…at I bød mig ind,
tog jer af mig og vejledte mig i det her…
I den underlige ting,
som er livet.
Bravo!
Sådan, Leone!
Hvornår ender kærlighed?
Når man kommer hjem, og ser hans sokker på gulvet
og ikke tænker, han er distraheret.
Man vil bare kvæle ham med de sokker.
Når man indser…
…at man ikke forstår hinanden mere.
Og man har taget to forskellige veje.
Hvis det ender, var det så kærlighed?
Det var kærlighed, ja.
I bedste fald bliver det til venskab.
I værste fald til foragt.
Hvordan havde livet været, hvis jeg aldrig var født?
Jeg vil ikke tænke på det! Skøre spørgsmål!
Kom nu, Leone! Uden dig? Hold nu op.
Det ville have været et liv uden glæde, uden farver,
et liv i sort og hvidt.
Og så kun med ham. Nej!
Har du slukket det? Sluk det.
Hør her, Leone.
Hør her.
Din far og jeg elsker måske ikke hinanden, som vi gjorde før,
men vores kærlighed skabte dig,
en dreng, der er her nu,
i live foran mig,
som fortjener alverdens kærlighed.
Slukkede du det?
Tekster af: Pernille G. Levine