Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
A CSALÁDOM SZÍNESBEN
FERRARI & VENOSA 3 ° C, G. MARCONI NEMZETKÖZI ISKOLA
Ez én vagyok, Leone.
Ő pedig az apám, Simone.
Antropológusnak készült,
de abbahagyta az egyetemet,
hogy egy ínyenc éttermet igazgasson.
Vicces, sportos, magabiztos,
és sok mindenre megtanított.
Lenyomom a torkodon.
Ő pedig Paolo, a másik apám.
Paolo nagyon ígéretes építész,
de egyelőre ő is félretette,
mert a bútorüzletére koncentrál.
De minden nap arra buzdít, hogy kövessem az álmaimat.
De kezdjük onnan, amikor még nem léteztem.
Paolo és Simone már öt éve voltak szeretők,
és készen álltak a családalapításra.
Már megint?
De sajnos Olaszországban egy ilyen család nem fogadhat örökbe.
De ekkor találkoztak vele.
Ő Tilly.
Simone a Kaliforniai Egyetemen ismerte meg.
Amikor Paolóval elmondták a nagy álmukat,
azonnal felajánlotta a segítségét.
És Tillynek hála,
megszülettem -
mindenki örömére.
- Mosolyogj, Leone! - Mosolyt!
Gyerekkorom olyan volt, mint sok más gyereké,
és nem törődtem túl sokat családom különlegességével.
De ahogy nőttem, a társadalom megoszlott, és az emberek tüntetni kezdtek.
Volt, aki a hagyományos család védelméért,
mások pedig a különböző családok jogaiért, mint a miénk is.
Tizenegy éves voltam, mikor végre bejegyzett élettársak lehettek.
Ezzel már a törvény szemében is hivatalos pár lettek.
Ezzel a gyűrűvel a férjül veszlek.
Ezennel férjnek és férjnek nyilvánítalak.
Éljen az ifjú pár!
Bár az élettársi bejegyzés óriási eredmény volt,
két azonos nemű ember továbbra sem szerepelhetett a születési anyakönyvben.
Csak meghatalmazott, vagy szülő veheti át az orvosi jelentést.
De én vagyok az egyik szülő! Nem érti?
Így csak egy szülő kerülhetett az anyakönyvi kivonatomba.
Mondtam, hozz meghatalmazást.
Csak Paolo volt az anyakönyvemben.
De pár hónapja remek hírt kaptunk.
Itt vannak.
Mondd el, miért olyan fontos a mai nap!
Leo! Legalább várj, amíg felöltözünk!
Gyerünk, apa! Mondj valamit!
Bármennyire is abszurd, hiszen 15 éve vagyok az apád,
mai naptól végre rákerülök a születési anyakönyvi kivonatodra.
Fiumicino polgármestere bátran belement
az amerikai anyakönyv lefordításába,
ahol Paolo és Simone szerepelnek mint a szüleim.
JÓVÁHAGYVA
Akkor minden remek?
Nem igazán.
Mert a szüleim figyelmeztettek, hogy ez a bizonyítvány érvényteleníthető.
Mit gondolsz? Jó, mi?
Igen, jó. Csak...
talán túl rövid.
Nem? Nézd meg Mirante és Fabbriét!
Egy óra hosszú.
De unalmas. A hangyák társadalmi felépítéséről.
Nálunk van család,
társadalmi küzdelem,
való élet.
Igen, tudom.
Csak valami hiányzik.
Hiányzik a fordulat.
Mint például?
Felfedjük, ki az igazi apád.
Már megint ez? Mindketten.
Hogy nem tudod, ki a biológiai apád?
Biztosan milliószor tűnődtél rajta.
Ő kicsoda?
A francia csaj?
Állj sorba!
Új lány a megfelelő körökben akar mozogni.
Úgysem érdekeljük.
- Mit mondtam? - Min nevetsz?
Ne felejtsétek, a videókat az év végén bemutatjuk.
Ott lesz az egész iskola,
és a családotok is.
Leone,
hogy áll a videód az európai LMBT-jogokról?
Jól, igen.
Jól. A családom történetén keresztül meséljük el.
Csak félek, hogy talán túl személyes.
A ti generációtok
minden pillanatot posztol a közösségi médián.
Ezért jól tudjátok, a személyes mennyire nyilvános.
Személyes tapasztalatokból kiindulva
a legjobb megvitatni egy témát.
Bevándorlás,
környezetvédelem,
polgárjogok, szolidaritás…
Mind nagyon érdekes témák.
Demonstrálják a tudatosságot.
Jó munkát!
Kérlek, szívből dolgozzatok!
Oké?
Viszlát!
Szép, Ele. Ez az, maradj alacsonyan!
Tudom, hogy most fedezted fel a maszturbálást,
de ne vidd túlzásba!
Hoztam a füvet.
Jó vagy, Leone! Ez az!
Gyerünk, Michela!
Jaj, ne!
- Istenem! - Mi a faszt nevetsz?
A lányokban reménykedünk.
Nem versz ki eleget.
De igen. De legalább nem szívtam gandzsát óra előtt.
Tesztelni kell a termék minőségét.
Persze.
Gyerünk! Megy ez, srácok!
Mit csinálsz?
Láttad az új fickót? Jó.
Szép volt.
Úgy tűnik, csípi a francia.
Egy kis energiát!
Dögös, magas, kigyúrt, a suli a legdögösebb csajával,
és fogadjunk, tanulás nélkül is jó jegyeket kap.
Buli lesz nálam ma este!
Rendben.
- És? - Meghívlak, lúzer.
Este tízkor!
Tele lesz.
Fű kell.
Persze, amennyit csak akarsz.
Oké.
Nem megyek arra a bulira.
- Ugyan, Leone! - Nem!
- A kedvemért. Szívességből! - Nem megyek.
Gyere! A francba! Mi bajod? Miért nem akarsz?
Füvezünk, iszogatunk.
- Ez az! - Oké, de csak azért, mert könyörögsz.
- Jó haver vagy. - Hagyd abba!
- Köszi. - Jacopo!
Majd elfelejtettelek!
Bocsánat tanár úr, fáj a hasam. Vécére kell mennem!
Leone!
Leone, kész a vacsora!
Jövök!
Figyelj, fiam!
Ez a dolog Jacopóval az iskolában.
Muszáj mindenkinek kiteregetni a magánéletünket?
Nem vagy büszke?
Aktivistát neveltünk.
Vagy egy opportunistát,
aki a szülei küzdelmeiből akar profitálni az iskolában.
Szerintem ez jó ügyet szolgál.
Rendben van.
De vedd tudomásul,
nem engedélyezem olyan képek használatát ahol nem vagyok fiatal és dögös.
Akkor nem lesz rólad kép. Milyen kár!
Talán meg tudok párat menteni ha jól kiretusálom őket.
Bunkó!
Tilly az, srácok!
- Szia, Tilly! - Hé! Helló!
- Hogy vagy? - Hogy van a kedves olasz családom?
- Megkaptátok a csomagomat? - Igen!
Imádjuk az ajándékodat!
Azta!
Nagyon szép. Köszönjük szépen!
- Hol a kicsi? - Már nem vagyok kicsi. Szia, Dede!
Ciao, Leone.
- Hogy vagy? - Rendben. Te?
- Tetszett az ajándékom? - Persze!
Gyönyörű álmokat fogok meg ezzel. Köszönöm.
Hiányzol, Tilly. Hiányzol!
A mi hibánk. Rajtunk volt a sor látogatni.
Szia, Leroy! Hogy vagy?
Hé, srácok!
Boldog évfordulót!
Hogy van a King Road motorod?
Imádom a királyomat!
Majdnem annyira, mint a királynőmet.
Mennünk kell, mert a bolt kezd forgalmas lenni.
De figyeljetek, mert nem ez az utolsó ajándékotok!
Vent'anni együtt, mi?
- Pontosan. - Puszi!
Húsz év!
Hú, de menő!
Köszönöm.
Ugyan már Leone! Most jöttünk. Élvezzük az estét!
Mi a szart csinálnak?
- Srácok! - Dario!
Dario? Abbahagynád ezt a baromságot?
Basszus!
Elment az eszük?
Szívok egyet. Szia!
Ez csak a tiéd?
Mit?
Tiszta hülye vagy!
Hagyd abba!
Szeret verekedni. Ez a hobbija.
Fogd be!
Anna!
Dario!
Nézd meg ezt a videót!
Ezt figyeld!
Mit iszol?
Jössz?
Én? Aha.
Utálom a bulikat.
Mindig tele vannak idiótákkal.
Dario ezért szereti őket, mindig van kivel összetűzni.
Igen, a barátod egy kicsit erősza... határozott.
A barátom? Ki, Dario?
Nem a pasim.
Tényleg?
Csak úgy tűnt...
- Akkor… - Az ikertestvérem.
Az ikertestvéred.
Azt kell mondanom, a bátyád elég jól beilleszkedett.
Az idiótákkal?
Nem.
Alfa hímként próbál viselkedni,
de nem olyan mint ők.
Nem hasonlítunk.
Szeretem Olaszországot, de neki hiányzik az a szemét Lille.
- Lille-ben éltetek? - Igen.
Szép, Lille szép város.
Nem, szemét hely.
Mindig hideg van, esik.
Igaz, Rómában melegebb van.
Igen, melegebb, de télen...
Sokkal melegebb.
- Pontosan. - És hatalmas.
Lille-ben egy idő után mindenkit ismersz.
Jó, de azért ez sem New York.
Nem, de rengeteg különböző ember van, és...
Például nem találkoztam senkivel, akinek két apja van.
Láttam, videót csinálsz róluk az iskolában.
Ez egy jó szám. Megyünk?
- Gyere! - Nem, majd nézlek.
LEONE: SIMONE PAPA, MINÉL KÉSŐBB GYERTEK ÉRTÜNK
Néha féltékeny voltam.
De azok az anyák, akik nem ismerik a gyerekeik problémáit…
LEONE: MÉG LEGALÁBB KÉT ÓRA, JÓ?
Ízlett a bor?
Azért javasoltam, mert személy szerint imádom a házasságot
a robusztus Cabernet Sauvignon
és a Bolgheri csodálatos mediterrán kerete között, ami...
Láthatnánk a desszertmenüt?
- Hogyne. - Kösz.
Michela, vigyél el egy desszertmenüt az asztalhoz, aztán...
adj egy telcsit.
Hol a mobilom? Hívnom kell a fiamat.
Persze, mindjárt.
Öregszel, mi?
- Nem tudok táncolni. - Gyere, lazíts!
Riccardo?
ÚJ HÍVÁSOK - RICCARDO
Riccardo… Riccardo.
Mi ez?
Már egy órája hívlak. Hol vagy?
Átjönnél zárás után?
Semmi? Nem válaszolsz? Mi folyik itt?
Az étteremben vagy, vagy a házisárkánnyal?
Te jó isten!
Figyelj, szerelmem! Kezdek aggódni.
Ha ez bosszú a múltkori dologért, akkor megfizetsz!
Te jó isten!
Nem, ez nem igaz. De hívj vissza!
„Szerelmem”?
RICCARDO BEJÖVŐ HÍVÁS
Ne, ne baszd el!
Ne!
RICCARDO SIMONE VÁLASZOLJ!
Nem válaszolhatok…
Nem!
Ma nem tudok.
AZ AZ IGAZSÁG, HOGY EGY KIS IDŐRE VAN SZÜKSÉGEM!
EZT HOGY ÉRTED?
Talán tévedés volt.
HARAGSZOL?
ERRE KÉT ÉV UTÁN JÖTTÉL RÁ?
KÉRLEK, DRÁGÁM! MONDD EL, MI TÖRTÉNT!
Két év?
Két év!
Mi a faszt akarsz?
Lavinia barátai kedvesek. Erre nem számítottam.
Persze mind beképzeltek.
Ez a... Jonathan.
Azt mondja, hogy trapper, de meghallgattam a dalát.
A gettóból jöttem, szétverem a pofád Orvlövész vagyok, lelőlek...
Szóval szar.
De mind élvezik, szóval kúl.
Mit akarsz?
Te vagy a legjobb barátom.
Mindig megosztok veled mindent. Örökre barátok leszünk.
Te is nekem.
Most elég. Elég!
Papa 30 perc múlva jön. Vörös a szemed, izzadsz.
Cseréltem a srácokkal.
- Nézd! - Ez meg mi a franc?
Szakvéleményem szerint
az ecstasy és a speed egyenlő keveréke.
- Add vissza! - Nem! Próbáld ki!
Leo, ez dörömböl!
Repülök!
- Próbáld ki! - Nem!
- Tedd a zsebedbe! - Papa mindjárt jön! Érted?
- Akkor nincs idő. - Mire?
Most kell megtennünk!
Mit?
Ússz, Leo!
Ne!
Gyere ki, Ja!
Gyerünk!
Paolo!
Mit keresel itt?
Simone megcsal.
Most mit tegyek?
Sajnálom.
El fog hagyni. Tudom. El fog hagyni.
Figyelj rám!
Tudod, mennyire szeretlek.
És tudod, hogy bármit megtennék érted.
De Paolo, Simone helyében
már rég elhagytalak volna!
- Mi a faszt mondasz? - Így van!
Mióta Leone megszületett,
csak a bébiételre gondoltál, pelenkákra, gyerekorvosra, oltásokra,
házi feladatra, edzésre, tanárokra.
- Igen... - Angol órák. Kínai órák!
Hová tűnt a kapcsolatod?
Hova tűnt Eros?
Eros, 20 év házasság után? Hova tűnt Eros? Nem tudom!
Elment. Nyaral.
Azt hittem, másra épül a kapcsolatunk.
- A szerelemre... - Beszéljünk a szerelemről!
Mióta nem néztél Simone szemébe?
Mióta nem kérdezted, hogy van, mit gondol, a félelmeiről.
Olyan kevés az időnk.
Erre találnod kell időt, Paolo!
Tapasztalatból beszélek.
Carlo?
Carlo.
De Carlo? A mi Carlónk?
Carlo, Carlo, Carlo, igen.
Huszonhat éves.
Jóga tanár.
Cicik, mint két zöld alma az ágon.
Hajlékony, mint egy manöken, segge, mint a márvány.
- De Carlo, Carlo? - Igen, Carlo, Carlo.
Meg akartam lepni, hogy felveszem a jógából,
és a kocsiban találtam őket.
Abban a helyzetben, amit „pipának” hívnak.
A ribanc!
Mit kellett volna tennem?
Mit?
Szétrúgni a seggét.
Tönkretenni.
De nem.
Nem.
Megbocsátottam.
Rájöttem, hogy ez az én hibám is.
Tudod, mit tettem?
Édes hármast javasoltam.
- Mit? - Hármas szexet.
Igen, tudom, mi a hármas.
De tényleg…
Ne aggódj! A ribanc elutasította.
De mi a lényeg?
Hogy nem adtam fel. Harcoltam, hogy visszaszerezzem.
És sikerült.
Anya, mi az a ribanc?
Hol hallottad ezt a szót, édesem?
Tőled.
Gyerünk, ágyba!
Holnap suli lesz.
Jó éjt, nagybácsi.
Jó éjt, szívem!
Úgy hall, mint egy denevér!
Pao.
Nem láttad a telefonomat?
Nem.
Találd ki, mi ez!
- Mi az? - Találd ki!
Nem!
Azt mondták, mérjük a folyadék sűrűségét.
Azt nem, hogy milyenét.
Ennek magas a delta -9-tetrahidrokannabinol tartalma.
Hé, srácok!
Mit csináltok?
Semmit.
Gyógynövény főzet.
- Gyógynövény? - Az bizony.
Kipróbáltátok?
Még nem.
És ha ma este kipróbálnánk?
- Igen? - Ma nem lehet.
Ez a szüleim 20. évfordulója.
Ó, milyen szép. Mit terveztek?
Semmit. Csendes vacsora otthon, torta, egy kis pezsgő.
Kár.
Eljöhettek.
Nem olyan, mint a tegnapi buli, de ha hozol...
Tudod, hogy imádom a családodat,
de vacsora? Kímélj!
- Bocsi! - Igaz. Uncsi lesz. Mind öregek.
Szerintem jó ötlet.
Igen?
Tegnap után jó lesz egy csendes éjszaka.
Anyám nem fog balhézni, ha a szüleiddel vagyunk.
- Akkor is meghívsz, ha Jacopo nem jön? - Igen, persze.
- Oké. Elküldöd a címet? - Igen.
Leone.
Eladtam a kémia kísérletemet 60 euróért.
A gondnoknak.
Mit nevetsz?
Kipróbáltad?
Nem.
Ő...
- kipróbálta? - Nem, ő sem próbálta.
Később elmondom.
- Később kipróbáljuk? - Aha.
Milyen kínos!
A családom gyerekként fog kezelni. Az tuti.
No és? Lehetetlen küldetésnek tűnt megszólítani, és most
az a baj, hogy felmegy hozzátok?
Drágám!
Mr. Paolo azt mondta, hat személyre terítsek.
Az tökéletes, Mariela.
Paolo szülei nem jönnek,
Monica és Carlo nem hozzák a gyerekeket,
Leone egy barátot hoz.
- Köszönöm, Mariela. - Szívesen.
Rajta, Paolo!
52 éves homoszexuális vagy,
sokat láttál az életben.
Túléled ezt az árulást is.
És a mai estét.
Mit csinál, uram? Beszél a tükörrel?
- Micsoda? - Minden kész.
Mr. Simone és Leone befejezik a főzést.
Megyek.
Boldog évfordulót, uram.
Igen, köszönöm. Viszlát!
Gyerünk!
- Jó estét! - Jó estét!
Elisa Del Monte. Te vagy Leone?
Igen, Ferrari.
- Szia, Anna! Dario! - Szia!
Kedves voltál meghívni Annát. Hamarosan indulok,
csak boldog évfordulót kívánok a szüleidnek.
Igen. Apa…
- Jó estét! - Jó estét!
- Estét. - Paolo!
Elisa. Örvendek.
- Helló! Anna? - Igen.
- Örvendek. - Ő Dario.
- Helló! - Szia!
- Milyen szép otthon. - Köszönöm.
Szeretném megköszönni a meghívást, és gratulálni a mérföldkőhöz.
Anna elmondta, hogy 15 éve...
- Valójában 20. - Szívből gratulálok!
Ha a felesége itt van, gratulálnék neki is.
Gondolom, elfoglalt. Nem baj, máskor találkozunk.
- Helló! Gondolom, ön Anna anyja. - Igen.
- Helló! Örvendek. Simone. - Maga a séf?
Nem. Bár remek szakács is,
de Leone másik apja vagyok.
Valóban.
Igen.
Fogadok, hogy valaki nem említette,
hogy ma két férfi évfordulója van?
Lehet.
Igen, tényleg. Nem. Igen…
Anna, szólhattál volna. Hülyén néztem ki.
Nem gond.
Nem. Tényleg nem gond. Dehogy.
Csak nem tudtam. Boldog évfordulót!
Köszönjük.
Éppen mondtam…
- Paolónak. - A férjemnek.
- Pontosan. - A férje.
Pontosan.
Tényleg mennem kell. Köszönöm. Viszlát!
- Viszlát! - Viszlát!
Viszlát!
- Leo. - Elmondtam neki.
A suliban mindenki tudja.
- Nem gond. Gyerünk! - Micsoda?
- Szia! - Szia!
- Simone. - Anna!
- Érezd magad otthon! - Kösz.
Szóval, nem vagy római?
- Nem, most költöztem ide. - Új.
Idén iratkozott be az iskolámba.
Anna, ne haragudj,
de figyelmeztethetted volna anyádat, hogy nálunk két apa van.
Miért? Minek részletezni?
Csak látni akartam az arcát.
Anyám úgy tesz, mintha modern, nyitott, haladó nő lenne,
de csak a hagyományos családot érti.
Persze.
Ha azt mondod, homofób, azt mondja, nem az, mert...
Sok meleg barátja van!
Pontosan. De sosem találkoztam velük.
Az az igazság,
nem tudja elviselni, hogy egy ilyen család
boldogabb lehet, mint az övé.
- Ki az? - Biztos Mariela.
Fogadok, hogy újra itt felejtette a táskáját.
Majd én.
Kiveszed a tortát a hűtőből?
Persze.
Jövök!
Mit keresel itt Riccardo? Megőrültél?
Tegnap óta hívlak. Miért nem válaszolsz?
Mert elveszett a telefonom.
Ó, elveszett.
Mondd a szemembe, amit mondani akarsz!
Vagy túl sokat kérek?
Nem tudom, mi bajod van, de nem lehetsz itt!
Később megbeszéljük. Be kell mennem.
Megünnepelni az évfordulót?
- Igen, és? - Szép munka. Milyen édes!
Tudja, hogy két éve engem kefélsz?
Állj le!
- Itt a fiam, a család. - Kit érdekel?
Ne kiabálj!
Simone! Ki az?
Munka. Máris jövök!
Nyugodj le!
Hogy jutott eszedbe idejönni? Tűnj innen!
Bocs. Legalább legyen bátorságod a szemembe mondani.
Mit mondanék?
Mekkora dumád volt!
Hogy elhagyod, és velem fogsz élni,
És, én hülye, elhittem!
Hihetetlen! Jelenetet csinálsz a házam előtt!
Nem kell olyan aki így viselkedik,
mert nem veszem fel a telefont!
Segítsek a tortával?
Ki az?
Pont ma este hívta ide,
az évfordulónkra.
Mit csinálsz? Nagyjelenetet akarsz csinálni?
Kérlek, engedj el!
Elég türelmes voltam eddig. Kérlek, engedj el!
Nyugodj meg! Figyelj rám!
Elmondom, mit csinálunk.
Visszamegyünk, leülünk és eszünk.
Befejezzük az estét,
aztán később nyugodtan, higgadtan,
megbeszéled Simone-nal. Oké?
Ésszerűen, ahogy tudod.
Oké?
Talán nem pont az a helyzet, amit gondolsz.
- Igaz. Pontosan. - Ugye?
- Talán eltúlzom, igaz? - Persze.
Ez igaz. Talán…
Nem!
Megölöm!
Leone és a barátja előtt?
És Carlo! Aki szerint a házasságod egy vicc.
Az is.
Egy vicc.
Azzá vált.
Rómában rengeteg a látnivaló.
Róma nem minden, apa. Anna látni akarja a környéket is.
Gondoltam, elviszem Guadagnolóba.
Papa? Guadagnolo?
- Aha. - Ó, remek! Gyönyörű hely.
- Emlékszel, Carlo? - Igen, gyönyörű.
- Nem vártál, hogy felvágjam a tortát? - Nem.
Tehát?
Igen.
Ki volt az ajtóban?
Egy beszállító az étterembe.
Igen. Bocs, tudom, rosszkor jött,
de elveszett a mobilom és nem talált.
Beszállító, mi? Persze.
A krém is vegán?
Tehát a beszállítók egyenesen a házhoz jönnek. Este.
Mondtam, nem tudott elérni.
Nyilván! A beszállítók pontosan
az évfordulónk estéjén zavarnak!
Elég!
És ha ez nem elég,
megcsókolják a ház tulajdonosát a kertben, ugye?
- Megőrültél? - Mondd el az igazat!
Mi folyik itt?
Kérdezd meg apádat!
Megcsókoltad a beszállítót?
Papa?
- Ez mit jelent? - Semmit.
Sajnálom Annát,
hogy hisztérikus jelenetet kell látnia.
- Mert... - Nem gond.
- Bocs, miért van nálad a mobilom? - Mert itt felejtetted. Azért.
- Azt mondtad, nem láttad. - Hát láttam.
És Riccardo összes üzenetét.
- Ki az a Riccardo? - A beszállító!
Aki két éve szállít be Simone-nak, ha nem tévedek. Igaz?
Igen, két éve!
Papa!
Leone, mindent nyugodtan elmagyarázok.
Hogy tehetted ezt?
Mondd meg! Hogy a francba tehetted?
Bíztam benned.
Hát... nem.
Ha bíznál, nem olvastad volna el az üzeneteimet.
Persze. Az én hibám, hogy rajtakaptalak!
Mi a fenének olvastad el az üzeneteimet?
- Ne válts témát! - Fiúk, ne a gyerekek előtt!
- Ne most! - Ne!
Majd máskor megbeszéljük. És akkor beszélünk majd...
a válásunkról is.
Te szemét! Hova mész?
Tönkretettem a házasságunkat.
Mivel az én hibám, elmegyek. Boldog vagy?
Boldog vagyok! Most ki hisztizik?
- Ki a hiszterika? - Apa!
Megyek! Nézd...
Hova mész? Persze, menj csak!
Mindent elszúrtam!
Ez ki?
- Megint a beszállító? - Carlo.
- Majd én megyek. - Nem!
- Leone! - Papa, engedj át!
- Maradj ki ebből! - Engedj!
Én megyek. Jöjjön csak ide!
Te ezt nem érted!
- Boldog évfordulót! - Boldog évfordulót, fiúk!
Sziasztok!
Helló!
Leone?
Akkor magyarázd el!
Jó szar este, mi?
A szüleim folyton üvöltöztek egymással.
Aztán szakítottak, és minden sokkal jobb lett.
Holnap azért elmegyünk…
- Guadagnolóba? - Guadagnolóba. Igaz?
- Igen. - Oké.
Anna?
Kifelé! Baszódj meg!
Egyedül gondoskodom Leoné-ról, mint mindig!
Jól áll az az öltöny.
Ez esett kézre.
Prada.
Mindig irigyeltem a stílusodat. Kifinomult, de soha nem hivalkodó.
Sajnálom, Tilly.
Sajnálom, Leroy.
Szép meglepetés volt, de...
Ugyan...
Csak be akartunk köszönni.
Már megyünk is.
Hová?
Szicíliába,
Leroy nagyszüleinek a falujába.
Hatszáz kilométer motorral. Hosszú kirándulás.
Nem motor, kicsim. Egy Harley.
Nem a Road King, de megteszi.
Simone, elmész?
Igen.
Fiúk…
Nem tudom, mi történt, de…
Szeretném, ha tudnátok, mennyire szeretlek.
Szeretlek titeket!
Mi is téged, Tilly.
Mint a testvérünket.
Bármikor máskor jó lett volna veletek lenni, de…
Tilly, mennem kell. Megyek.
Szép!
Menj csak! Menj a francba!
Soha ne gyere vissza!
Ki az?
Bejöhetek?
Szia, Dede!
Még mindig így hívsz?
- Jobban szereted a „Múmiát”? - Ó, nem! A „Dede” nagyszerű.
Nagyon kreatív vagy.
Mindig ezt mondom a gyerekeimnek,
ha a mia famiglia italianá -ról beszélek.
Láttad mi történt?
Még sosem veszekedtek?
Dehogynem.
De csak normális dolgokról. Ilyen még sosem volt.
Ne ítélkezz túl gyorsan, Leone!
Nem, csak nem hittem, hogy ez megtörténhet velük.
Én sem.
Milyen kiváló fordulat
a gyönyörű családomról szóló videóba.
És most?
Van egy ősi japán művészet, a „Kintsugi”.
Ha eltörsz egy értékes tárgyat, ahelyett, hogy kidobnád,
összerakod a törött darabokat egy kis folyékony arannyal.
A sebhelyek megmaradnak, de a tárgy még értékesebb lesz.
A sebhelyek jó dolgok.
Azok teszik egyedivé az embert.
Érted?
Azt hiszem.
A francba!
- Szia! - Az ő hibája. Én fél órája készen álltam.
Hallom, a guadagnolói sziklafal fantasztikus!
Anyám azt mondta, csak vele együtt jöhetek.
Hát persze.
Veszélyes két hisztérikus meleg fiával lenni.
- Meséltél neki a tegnap estéről? - Nem.
Anyámnak megvannak a saját problémái.
És a te anyád? Tilly?
Ő az anyád, ugye? Ő mit mondott?
Nem, ő nem az anyám.
Ő a hordozóm. A Dedém.
Így hívom. Hosszú történet.
Tegnap, ahogy figyeltelek titeket,
olyan kedves családnak tűntetek.
Milyen kár.
Próbáltam kitalálni, melyikük a biológiai apád.
De mindkettőjükből van benned. Nem sikerült rájönnöm.
- Simone vagy Paolo az? - Nem tudom.
- Hogyhogy? - Nem tudjuk.
Muszáj erről beszélnünk?
Úgy látszik.
Tudod, mi az a koktél?
Egy koktél fia vagyok.
A szüleim kaptak egy kémcsövet, összekeverték a...
Spermát.
Igen, azt.
És ennyi:
azzal és a donor petesejtjével csináltak egy embriót,
Tilly hasába tették, és kilenc hónappal később kijöttem.
Megvan?
Azt hiszem, igen.
ADSZ MÉG EGY LEHETŐSÉGET?
Szép, nem?
Végülis megérte.
Remek.
Zseniális sziklafal. Ti is másztok?
- Oda fel? - Aha.
Passz.
Te, Leone?
Jó magas, mi?
Neked is hoztam felszerelést. Segítek, ha szükséges.
- Előkészítem az útvonalat. - Én meg lefilmezem.
- Nem muszáj felmenned. - Tudom.
De menni fog.
Biztos?
Jól csinálja, mi?
Igen, jól.
- Nagyon. - Nagyon.
Nem nehéz. Menni fog.
Kötél!
Oké, megyek.
Csak lassan, Leone.
Keress helyet a kezednek és a lábadnak, és lassan mássz!
Megy ez.
Az ott.
Gyere!
- Ez az. - Mi van?
Oké.
- Ott kapaszkodj! - Ott.
- Itt? - A térded előtt.
Keress egy fogást.
Ez az! Szép munka!
Rendben.
Nyugi, nyugi!
- Minden rendben, Leo? - Aha.
Kapaszkodj meg újra!
Szépen, óvatosan!
Gyerünk!
Gyere!
Vigyázz!
Jól vagy?
Oké? Gyerünk!
Ez az.
Kéz!
Szép volt!
Látod? Sikerült. Jó voltál.
Aha. Nélküled még mindig a sziklát ölelném.
Ugye nem fogja posztolni a videót?
Miért ne? Jól nézel ki rajta.
Megmutattad, hogy van bátorságod.
Miért ne?
Bár ennyi bátorságom lenne más dolgokban is.
Jó veled lógni.
Tényleg.
Ritka az ilyen pasi.
Arra gondoltam, hogy…
végre...
Te vagy az első meleg srác, aki tetszik. Nem tudom, hogy megy ez.
Dario, nem vagyok meleg.
- Hogy érted? - Nem vagyok meleg.
De a szüleid buzik, vagyis...
- A szüleim. - Nem, nem.
- Hihetetlen. - Nem úgy értettem. Leone!
Még Anna is mondta. Hogyhogy nem vagy meleg?
A szüleim melegek!
A szüleim melegek.
Nem én. A szüleid heterók, te meg nyilván nem.
Ez nem egy fertőző betegség, amit elkapsz…
- Nem mondod el senkinek? - Nem.
- Titok? - Igen.
Rendben.
- Jól vagy, Leone? - A bátyád egy fasz.
Sajnálom, még nem békélt meg a dologgal.
Tudtad, igaz?
Azért szervezted ezt, hogy összehozz a bátyáddal?
Nem! Tudtam, hogy tetszel neki, de azt hittem, ő is neked.
Ezért érdekeltek annyira a szüleim.
Mindig kedves és édes voltál.
- Még a házamba is eljöttél. - Segíteni akartam neki.
Egész életemben melegnek tartottak a szüleim miatt.
Sajnálom, hogy kiábrándítottalak titeket.
Szívesen lennék meleg,
de egyszerűen...
Nem vagyok az.
Tényleg nem jöttél rá, miért vagyok itt?
Mert tetszel, Anna. Te tetszel.
Azt hittem, miattam jöttél.
Tévedtem.
Bocs.
Szia, apa.
Szia kicsim! Hogy ment a kirándulás?
Elment.
Hogy vagy?
Jól. Jól.
Mindent átrendeztél.
Igen, kis rendet tettünk.
- Éhes vagy? Kérsz enni? - Nem.
- Ne haragudj, mit csinálsz? - Egy kis rendet.
Kidöntöd papa borait?
Ó, apád becses kis gyűjteményét? Igen.
De neki fontosak voltak.
Azért, mert megkapta a sommelier bizonyítványát?
És ez?
Sajnálom, apa.
Lefekszem. Kicsit fáradt vagyok.
Sajnálom, nem így akartam.
Bunkó voltam, bevallom.
Nem vicc!
Jól megcsináltad!
Szép munka volt.
De...
akkor sem hiszem, hogy már nem kellek.
Egyébként még a kémiatanárnak is ízlett a főzetem.
Biztos kipróbálta, mert ötöst adott.
Leone!
Meddig fogsz még kerülni?
Ugyanabba az iskolába járunk.
Én most hazamegyek.
- Hagyj békén! - Mit tegyek?
Könyörögjek térden állva? Megteszem...
- Ez neked egy vicc, mi? - Ugyan már!
- Honnan tudhattam volna... - Hogy nem vagyok meleg?
- Bocs, az én hibám. Nem szóltam. - Nem, Leone.
Állj!
Nem hiszem, hogy tévedtél.
Miről?
Arról, hogy tetszel nekem.
Itt van apád.
A dögös.
Ezt még megbeszéljük, jó?
Aha.
Szia!
Mit keresel itt?
Több időt akarok tölteni veled.
Kajálunk valamit? Egy jó kis pizzát?
Apa szenved, de téged nem érdekel.
- Nekem sem könnyű. - De te okoztad ezt, igaz?
Hónapokig titkos kapcsolatom volt. Undorító vagyok. Hazug. Tudom.
De ez nem csak én hibám.
Az élet dolgai sosem fekete-fehérek.
Együtt jutottunk ide.
Néha változnak a dolgok,
és nem lehet tudni, hogy...
Nem lehet tudni?
Igyekeztem, Leo.
Igyekeztünk, de nem sikerült.
Tudom, hogy rosszat tettem,
de ez a következmény volt, nem az ok.
Érted?
Nem tudom.
Figyelj, akarsz mesélni Annáról?
- Menőnek tűnik... - Hazajössz?
- Kirándultatok? - Papa!
Hazajössz?
Nem tudom. Most nem.
Mindig számíthatsz rám.
Mindig.
Nem szabadulsz meg tőlem ilyen könnyen.
No, honnan szerezzük be azt a pizzát?
Máskor, papa.
Már csak ez hiányzott.
Sajnálom, de rossz hírem van fiúk.
Az Ítélőszék a kettős apaság ellen döntött.
Micsoda?
Tehát a törvény szerint már nem vagyunk mindketten szülők?
Akkor mi lesz?
Visszaállíthatják az előző megállapodást.
Amikor az anyakönyv szerint
én voltam Leone egyetlen szülője?
- Miért? - Ez nem így működik.
Mivel sosem akartátok tudni, melyikőtök Leone apja,
további vizsgálatokat kérhetnek.
Például egy DNS-tesztet.
Rákényszeríthetnek egy tesztre, hogy kiderítsék, ki a biológiai apa?
Lehetséges. Őszintén szólva elég valószínű.
Nem. Ez egy tiszta náci megoldás! Vissza kell térnünk az előző helyzetre.
- Nem te döntesz! - A törvény dönt.
- A törvény döntött. - Most mást dönt.
Ez a „precedens.”
A törvény szerint a favor veritatis elsődleges a favor minorisszal szemben.
- Mi a fasz ez a "favor"? - Megmagyarázom.
Olaszországban a szülői viszonyt
kizárólag a gyermekkel való genetikai kapcsolat határozza meg.
- Kizárólag? - Igen.
Hát persze.
Nem tudom, Domenico,
ha így rákényszerítenek,
egy DNS teszt mindannyiunk számára traumatikus lehet.
Főleg Leone számára. Mármint…
LEONE: ITT VAGYOK... TE?
Mögötted.
Ne nyisd ki a szemed!
Miért?
Ajándékot hoztál?
Aha.
Ezt.
Tetszik?
Miért én?
Mert kedves voltál.
Igen?
- Mikor? - Mindig.
Még akkor is, amikor a sziklafalon lógtál.
- Istenem! Töröld a videót! - Nem tudom.
Örökre itt marad.
- Biztos? - Aha.
Később nem fogsz…
Biztos vagy benne?
Nem akarok jelenetet.
Ne aggódj! Paolo egy szakkiállításon, Leone a parkban.
Hamar megleszünk.
Mit csinált?
Mindent átrendezett.
Nincs sok időnk. Gyorsan!
Tényleg csak könyveket viszel?
Minden más az övé.
A bolt, a ház, az étterem,
mind Paoloé.
Ennyi együtt töltött év után semmim sem maradt.
Az egyetlen igazi értékem a borgyűjteményem.
A borállványon vannak. Hozd ide, elvisszük az étterembe.
Persze, máris.
Ez az enyém.
Ezt tíz éve adtam neki!
- Ki se nyitottai! - Nem találom!
Várj! Jövök.
Mondtam, hogy itt vannak jobbra, az állványon.
Nem…
Nem!
- Ilyen nincs! - Nem!
- Kiöntötte az összes borodat? - Nem hiszem el! Nem!
Nem!
Még a Sassicaiát is! Nem!
Az a szar!
Ekkora szart!
Ezért megfizetsz! Megfizetsz!
- Nyugodj meg! - Ne érj hozzám!
Hol van?
Ez az!
Szereted a Pradát, mi?
Te szemét!
Hagyd abba, Simo!
Szállj le!
Ne érj hozzám!
Még nem végeztem.
Hagyd abba! Mi a fenét művelsz?
Hagyd abba!
Nem éri meg, Simo.
Nem éri meg.
Nyugodj meg!
Ott egy táska.
Rendben.
Ezt.
Egy diliházra való nyugtatója van!
Hagyd abba!
Nem, az Leone-é.
Úgy érted, a fiad használja?
Szóval ez Leone haja?
Aha.
Ha szükség lesz a tesztre, jó lenne előre tudni az eredményt.
- Igaz? - Leone sosem egyezik bele.
Felejtsd el!
Igen, de itt vannak hajhagymák. Azokban van DNS.
Meglepetést akarsz?
Intézem.
Nem!
Mi történt?
Nézd!
Nézd, mire képes!
Papa tette?
Itt volt.
Szétvagdalta a Pradámat!
Elment az esze.
Talán, mert kiöntötted a borát, apa.
És ő mit öntött ki?
Lehúzta a családunkat a vécébe!
Soha nem csak az egyik fél a hibás.
Tőle hallottad!
Ő ültette a fejedbe ezt a hülyeséget. Valld be!
Persze, elment az iskolába. Találkoztál vele.
Figyelj! Soha többé nem beszélhetsz vele, érted?
Soha többé nem láthatod azt az embert! Soha!
Ez enyhe túlzás, nem gondolod?
Túlzás? Én túlzok?
- Kinek az oldalán állsz? - Senkién.
Rendben! Akarsz vele lakni?
Menj és élj vele! Rajta!
- Hagyj el te is! - Nem figyelsz!
Soha nem is figyeltél.
A kurva életbe, apa!
Tegyél, amit akarsz!
Csak hagyj békén! Oké?
- Halló? - Halló, Domenico?
Kicsináljuk a szemetet.
Kipucoljuk mindenből.
Paolo, ne légy ilyen!
Nem, nem érted.
Ez háború.
Ezt ő csinálta?
No jó, elég.
Velem sosem történik ilyen.
Féltékeny vagyok.
Nem, kösz.
Mi bajod van?
A szüleim, Ja.
Még sosem láttam őket ilyen gyerekesen gonosznak.
Filmezd le őket! Pont ilyen fordulatra van szükségünk. Tökéletes!
- Mi a faszt dumálsz? - Zseniális videónk lesz!
Figyelj, Ja, nem csinálunk dokumentumfilmet, oké?
- Ki döntött így? - A családom. Én.
Ez az én év végi vizsgám is!
Kezdettől fogva együtt dolgozunk.
Tudod, mennyit güriztem? Ezt nem teheted.
Leone?
Mindketten szar emberek, Ja. Semmi közöm hozzájuk. Érted?
Ezt is tedd a filmbe! Ha kell, mondd ki!
„Szar emberek.”
- Kezdjük egy boldog jelenettel, aztán... - Baszd meg, Ja!
Mindenkivel előfordul, Leone.
Isten hozott a valóságban!
Nem ez volt a lényeg?
Szar a családod, akár az enyém.
Mint mindenki másé.
Kapd be!
...mennyit spórolnánk?
Ne, Ale, kérlek, ne viccelj!
Kell a mikró.
Inkább adjuk fel a Carrara márvány felületet!
- Mennyi a mozaik? - Mit gondolsz?
- Szerintem túl sok. - Szétverlek te szemét!
Ide hallgass!
- Gyere le, seggfej! - A mozaik nem rossz ötlet.
Hol a faszban van?
Gyere le!
Megnézem, van-e a mozaikból.
Rögtön jövök.
Mit keresel itt?
Hova a faszba mész?
Mi a faszt csinálsz, Paolo? Ez meg mi a faszt jelent?
- Nem adhatod el az éttermet. - Ha nem tévedek, az enyém.
Ó, remek! Megállapodtunk!
Én vezettem, fedeztem a családi kiadásokat!
Hogyne. A házasságban is megállapodtunk.
De sajnálom, az már nem létezik.
Mi a fenét művelsz? Ne nyúlj hozzám!
Azonnal lemondod az eladást!
- Igazán? - Aha.
Ó, már fenyegetőzünk? Várj! Bocs. Folytasd!
- Istenem, micsoda bohóc! - Most beszélj! Tessék!
Feladtam a doktori címet,
mert dolgoznom kellett a családért!
- Te akartad! - No és én?
Kiváló építész lehettem volna,
ahelyett, hogy szar konyhákat árulnék!
Szabad vagy. Menj!
Hagyj békén minket.
Menj, légy szabad!
Hagyd ki ebből Leone-t!
Segítség! Fenyeget. Segítség!
Ne próbáld ellenem fordítani. Vagy nem állok jót magamért.
El a kezekkel! Hívom a rendőrséget!
- Igazán? - Hívjam?
- Ne csináld! - Mit?
Ne tegyél úgy, mintha Leone csak a te fiad lenne!
Leone csak az én fiam!
Nyilvánvaló. Rám hasonlít.
Paolo!
Az a fizikai hasonlóság
csak a beteg képzeletedben létezik.
Leone szereti a zenét,
a történelmet, a hegyeket, az állatokat. Mint én.
Persze, szereted az állatokat. Aha.
Megsütve!
Leone gyámságát kérem az ügyvédtől.
Szegény, tévelygő bolond!
Tényleg?
Épelméjű bíró egy kutyát sem bízna rád,
nemhogy egy gyereket!
Leone az én fiam.
- Akarsz fogadni rá? - Fogadjunk!
Hamarosan úgyis megtudjuk.
Tessék? Miért...
Mert...
Csak.
DNS-tesztet végeztél, igaz?
Igen. Na és?
Vigyázz, Paolo!
Húsz év után sem tudod, mire vagyok képes.
Fenyegess csak! Mindent felvettem.
Ne hagyd abba!
Mindent felvettem!
A francba! Nem kapcsoltam be. Basszus!
Basszus! Nincs mozaik!
Miféle üzlet hagyja ki a mozaikot?
Szóval te és én…
Igen?
Úgy értem... együtt vagyunk?
- Igen, egy szobában vagyunk. - Gyerünk! Komolyan.
Nem tudom. Mondd meg te!
Nos, én szeretném.
- És? - És?
Akarsz a barátnőm lenni?
- Igen? - Igen.
Igen.
- A meleg barátom! - Nem, elég ebből!
Ne izgasd fel magad!
- Azt ígérted, bezárod a szobájába. - A szobájában van.
És be van zárva?
De biztosan eszedbe jutott.
Mint mindenkinek.
Például azt hittem, szerelmes vagyok az egyik barátnőmbe.
Megcsókoltam...
és elkezdtünk nevetni.
Te?
- Semmi? - Én...
Gondolkodtam rajta...
És megkérdeztem a szüleimet.
Azt mondták,
„Ha az lennél, nem kérdeznéd.”
Tőlem az lehetsz, ami akarsz, ha szeretsz.
Biztos, hogy anyukád nem jön haza?
Igen, nagyon biztos.
Rendben.
Textelj a szüleidnek. Mondd, hogy itt alszol.
- Oké? - Oké.
- Ez az első? - Nekem?
Aha. Neked?
Nem.
De veled más lesz.
Szia. Ne már!
Végeztem. A szobámban öltözöm. Gyere be!
Leone, sajnálom.
Igen, bocsánatot akartam kérni azért,
ahogy viselkedtem.
Sajnálom. Seggfej voltam.
Ezt soha nem tudtam beismerni senkinek, még magamnak sem.
De valamiért neked igen.
És most sokkal szabadabbnak...
könnyebbnek érzem magam.
Ha akarod, barátok lehetünk. Én...
Ha megtanítasz úgy mászni , mint te...
Rendben, megtanítlak! Gyere ide!
Tudom...
- Dario! - Anya!
- Nyisd ki! - Dario, nyisd ki!
- Ki tudja, mi a faszt gondol! - Dario!
- Mi a baj, anya? - Mi folyik ebben a házban?
Mit csinál vele Dario? Miért vagy félmeztelen?
Nyisd ki az ajtót!
- Azt mondom: "Szia, anya. Buzi vagyok!" - Nem, ezt nem mondhatod.
Azt hiszi, szexeltünk. Nem lehet.
Kimászok az ablakon, és azt csinálsz, amit akarsz.
Dario, nyisd ki!
Anya!
Igen, jól érted. Meleg vagyok.
Leone-nak köszönhetem,
hogy megbékéltem azzal, aki vagyok.
- Meleg vagyok. - Magyarázd meg!
Ne „magyarázzon”! A szüleiddel azt csinálsz, amit akarsz!
- Hogy jönnek ide a szüleim? - Ez egy normális otthon, érted?
Normális, anya?
- Mi nem normális itt? - Ez „normális”?
Normális? Nem igaz!
Nem akarhatok jót a gyerekeimnek?
Mint apa, aki velem egykorú lányt kefélt?
Vagy te, aki a neten hajtod a faszt?
Hogy merészelsz!
Mit tudsz te? Gyerek vagy. Gyerekek vagytok!
Mars a szobátokba! Te meg, kérlek, húzz el!
- Hagyd békén a fiamat! - Marad!
Dario, édesem.
Tudod, hogy bármit elmondhatsz.
A te korodban normális, ha összezavarodsz.
Csak kerüld a rossz tapasztalatokat! Világos?
Ilyen élményeket akarok. Állj le!
Szóval...
- Az éjjel te és ő... - Nem.
Nevetséges vagy. Félreértetted, mint mindig.
Igazából, asszonyom, szerelmes vagyok a lányába.
Szóval te, Dario, Leone...
Elég! Menjetek iskolába!
Tűnés! Egy, kettő, három! Kifelé! Gyerünk!
Szép volt.
Megjött.
Gyerünk! Ez az.
Hányan vagytok?
Üzenet.
Ki az?
Szia.
Zavarlak?
Ne! Csak nem számítottam rád.
Gyere be!
Ezt neked hoztam.
Nekem?
Nem egészen Prada.
Az most nem fért bele.
De valami hasonló. Majdnem azonos.
Majdnem ugyanaz.
Igen. Látom. „Frada.”
Kösz.
Köszönöm, Paolo. Tényleg.
Nagyra értékeltem a gesztusodat.
Hogyne.
Őszintén szólva nem hittem,
hogy gyakorlatilag ingyen odaadod az éttermet.
Nézd, csak Leoné-ért tettem.
Igen, persze. Leone-ért.
Tulajdonképpen...
mindketten a legjobbat akarjuk...
a fiunknak.
Miért szégyelled kimondani?
Igen, a fiunk.
Láttuk megszületni, nem?
Nőni, az első lépéseit.
- Biciklizni! - Bukni.
- Mert valaki levette a segédkerekeket. - Ideje volt!
- Elég nagy volt. - Még négy éves sem!
Sajnálom!
Nem, én sajnálom.
Az a fontos,
hogy mindig ott voltunk a nehéz pillanatokban.
Igen, a fontos pillanatokban ott voltunk.
Aha.
És mindenekelőtt értékeket tanítottunk neki.
Hogy felelősségteljes,
független,
együttérző ember legyen.
Igen.
- Egyetértek. - Büszkék lehetünk.
Figyelj!
Sajnálom, Simone,
de ha eddig nem volt érdekes a DNS,
miért lenne az most?
Igaz?
Egyetértek.
Tényleg?
Paolo, az igazat mondom. Én…
Ami történt, megtörtént,
de most felelősségteljesen kell továbblépnünk, nem?
És tisztelettel.
Hűha!
Egyetértünk.
Tudod, nemrégen
a szobájában voltam.
Leone-nak minden dolga, az egész világa itt van.
Arra gondoltam, jó lenne, ha otthon érezné magát...
mindkettőnknél.
Nálam?
Nálam.
Tenálad!
Énnálam és nálad.
Nálam...
Úriember vagy Paolo, ezt meg kell adni.
De nem tudom, hogyan reagálok, mikor elmegy innen.
Ne sajnáltasd magad! Hetente egyszer meglátogat.
Ennyi az egész.
Kérlek, ne alázz meg!
Hogy érted?
Simone, azt gondolhatunk, amit akarunk, oké?
A jövőben akár barátok is lehetünk.
De jogi szempontból
Leone-nak veled kell élnie.
Velem?
Veled!
Én...
Ne kezdd újra! Te vagy a biológiai apa.
Én? Nem, te vagy az, Paolo!
Hagyd abba! Nagyon jól tudod!
Paolo, ne viccelj ezzel!
- Kérlek, hagyd abba! - Én? Vicc?
- Sosem viccelnék ezzel! - Bohóc vagy.
- Olvasd! - Olvasd!
Ez meg mi a faszt jelent?
Tehát...
Együttesen sem osztozunk Leone DNS-ének 0.1%-ában!
Úristen!
Istenem! Idegenek vagyunk.
Két idegen a saját fiunknak!
Ez mit jelent? Mik ezek a papírok?
Mit jelent ez?
- Ez valami vicc? - Paolo!
Ez mi a faszt jelent?
Itt van Leone.
- Sziasztok. - Szia, Leo!
Mit csináltok itt együtt?
Mi történt?
Ülj le, Leo! Beszélnünk kell.
El kell mondanunk valamit.
Valami történt,
amire nem számítottunk.
Nem.
Rajta van a nevem.
Igen, rajta van a neved.
Ezek tesztek?
Igen, tesztek.
Mire?
- Hát... - Hát...
A....
DNS?
Igen, DNS.
DNS-tesztet csináltatok?
- Igen. - Meg se kérdeztetek?
Hogy csináltátok?
Drágám, itt laksz. Mindenütt hagysz nyomot.
- Egy pohár. Rágógumi... - Haj a keféden.
Ezt nem hiszem el!
Várj, Leo! Úgy tűnik, fölöslegesen tettük.
De a te érdekedben.
Ezzel baromsággal etettetek egész életemben!
"Mit számít a vér és a DNS!
A család szeretetre és őszinteségre épül."
Baromság!
Leone, talán hiba volt.
Értsd meg. A jog szerint tudnunk kellett, hogy megvédhessünk.
Azzal, hogy mintát gyűjtötök rólam,
és elkülditek egy laborba a megkérdezésem nélkül?
Gratulálok!
No és ki nyert? Ki az apám? Ki a győztes?
Hát…
ezt nyugodtan kell megtárgyalnunk.
Paolónak igaza van.
Ez nagyon kényes kérdés.
Mi ebben a kényes? Vagy te, vagy te!
Szóval?
Se én, se Paolo.
A DNS szerint nem vagyunk a szüleid.
Miről beszéltek?
Figyelj, Leone!
Ezt még meg kell emésztenünk.
Felhívtuk Tillyt, már úton van.
A Dedédnek meg kell magyaráznia, mi folyik itt.
Leone, szépen megbeszéljük.
- Higgadtan. - Higgadtan?
- Igen. - Higgadtan.
Higgadtan. Gyerünk!
Mindketten megőrültetek.
Ez őrület...
- Leo, hova mész? - Hagyd, Paolo!
Basszátok meg!
Láttad Jacopót? Legalább próbálkozik.
Jó volt.
Szép volt, Ja.
Úgy döntöttem, új életet kezdek.
Figyelj, a húgom azt mondta, nem válaszolsz az üzeneteire.
Mondtam, hogy itt vagy.
Remélem, nem okoztam problémát.
- Később találkozunk. Szép volt. - Aha.
- Mindjárt jövök. - Szia!
Mi a baj, Leo?
- Minden rendben? - Aha.
Menj csak...
Majd jövök.
Oké.
De gyere...
- Leone! - Nincs bekötve!
Mi a faszt csinálsz?
Leone! Hé!
- Mit tegyünk? - Szőnyegeket!
- Elég lesz? - A kékeket is!
Tedd a tetejére!
Miért másztál fel?
- Várjatok, mászok tovább. - Ne!
- Gyere le! - Nem! Leone!
- A földre! - Hova mész? Gyere le!
Lefelé gyere, ne fel!
Leone, kérlek!
Gyere le!
Leone!
- Szívrohamot hozol ránk! - Nézz ránk!
Gyere már!
Leone, nézz rám! Gyere le!
Leone?
Gyere le lassan!
Lassan!
Leone, nem vagy bekötve. Kérlek! Ha elesel, megsérülsz.
Oké, lejövök.
Hogy fog ez lejönni?
Fogd a nagy kék kapaszkodókat!
Azok mind jók. Használd azokat!
- Kapaszkodók? - Fehér és kék.
Az sárga! Ne a sárgát! Fehéret és kéket!
- Fehér és kék! - Óvatosan, Leo!
- Ne siess! - Nyugi, Leone. Óvatosan.
- Gyere le! - Óvatosan, Leone.
Leone, vigyázz!
Leone!
Hogy vagy, szerelmem?
Mi történt? Miért csináltad?
Azt hiszem...
levegőre volt szükségem.
Leone, be voltál lőve.
Azt nem szabad egyedül!
Nem változtál, Ja.
Az én hibám, én adtam.
Nem a te hibád, Ja. Én vettem be.
Valójában…
- Ne kelj fel! - Mit csinálsz?
Ezt sosem mondtam még,
de szeretlek, barátom.
Végre, mi?
Gyere ide! Ölelj meg!
- Óvatosan! - Finoman.
- Felhívtuk a szüleidet. - Mi a fasznak, Ja?
Mert muszáj volt. Sajnálom.
Jól vagyok.
Úgy is nézel ki.
Leone. A fiam neve Leone. Hány Leone van itt?
- Nyugalom! - Leone Ferrari.
Itt van?
- Maga az anyja? - A nagynénje.
- De ő az apja. - Az apja vagyok.
- Hol van? - Ferrari. 103-as szoba, első emelet.
103-as, első emelet. Gyerünk!
- Merre van az első emelet? - Arra.
Leone, drágám. Élsz még?
Hogy vagy?
Minden rendben?
- Igen. - Mit csináltál?
- Nagynéni! - Mit csináltál, édesem?
- Leestem. - Hogyan?
Csak néhány horzsolás.
A CT szerint minden rendben van, szóval...
Az orvos azt mondta, holnap hazamehet.
Nem. Még ma este.
De mi történt?
Semmi, apa. Egy sziklafalra másztam.
Egy sziklafalra?
Kötél nélkül.
Sajnálom, apa.
Elszúrtam.
Mindannyian elszúrtuk.
Sajnálom, szívem.
Minden rendben van.
Oké? Minden rendben.
Istenem, mindjárt elájulok.
Adjatok egy széket!
- Menjünk? - Ez 40 évet vett el az életemből!
- Megyünk, Ferrari úr. - Igen, jó. Kösz.
- Aludj! - Szia!
Köszönjük. Jó éjt!
- Ha kell valami, szólj! - Hívlak! Kösz!
Szia, Leo!
SÜRGŐSSÉGI OSZTÁLY
Jó estét! Leone Ferrari. Most hozták be.
Hol van?
- Ki maga? - Az apja.
Nem, az apja már itt van.
A másik apja! Megmondaná, hol van?
A béranyás család.
- Oké. 103-as szoba, első emelet. - Kösz.
Érted ezt? A srácnak két apja van. Az enyém meg lelépett Amerikába.
Leone!
Hogy vagy, drágám?
- Szia, papa! - Jól van.
Ne vágj ilyen képet! Jól vagyok.
- Mi történt? - Semmi.
Megpróbálta megölni magát,
egy tíz méteres sziklafal megmászásával kötél nélkül!
Leo!
Tudom, szörnyű szüleid vannak, de soha többé ne csinálj ilyet!
Papa, baleset volt. Nem akartam öngyilkos lenni.
Úgy rám ijesztettél!
Nagynéni tudja?
Mit?
A DNS-t.
Persze, hogy tudom.
- Mit gondolsz? - Mit mondjak?
Leo, ez semmin sem változtat.
- Persze, hogy nem, Leo. - Miért változtatna?
És most
mi lesz?
Beszélnünk kell Tillyvel.
Meg kell magyaráznia.
Tehát a koktél nem működött?
A koktélt?
Ez családi dolog.
Jó estét!
Leone Ferrari, itt van?
Igen. Ki maga?
A Dedéje.
Az ő Dede.
A Dede.
- Nem értem. - Dede!
- Nem... - Ő Dede!
Értem, ő Dede.
- De nem értem, asszonyom. - Az anyja.
- Hát persze. - Oké. Hiányzott egy anya.
Még mindig a 103-as szoba, és első emelet.
Kérem, hol?
Első emelet.
Köszönöm!
Nem, sajnálom. Itt várhat.
- Micsoda? - Itt várjon!
Ki ez? A harmadik apa?
Mekkora ez a család?
- Sziasztok! - Szia Dede.
Szia, Tilly!
Drágám, jól vagy?
- Mi történt? - Leestem.
De jól vagyok.
Hogy esett le?
Mi történt?
Mi van?
Ülj le, Tilly!
Ülj le! Az lesz a legjobb.
Igen, Tilly. Ülj le!
Ez családi ügy. Legjobb, ha magatokra hagylak.
Nem akarok tudni a koktélról.
- Szia! - Szia!
Szia, Monica!
Tilly?
Megmagyaráznád?
Ezek az eredmények?
Segítenél megérteni?
Leone nagyfiú.
Ez őt is érinti.
Tudnia kell.
Kérlek!
Ez számomra is meglepetés.
Úgy értem…
Reméltem, sosem jön el ez a nap.
Voltak kétségeim,
de mikor Leone megszületett, és hasonlított Paolóra.
gondoltam, hál' isten, minden oké.
Figyelj, Tilly!
Gyerünk! Térj a lényegre!
Folytasd!
Két éve próbálkoztunk, emlékeztek?
Minden kudarc szívszorító volt.
Ez volt a hetedik kísérletünk, és az utolsó embriónk.
Utána mindent újra kellett volna kezdeni.
De abban a két évben sok minden történt az életemben.
A férjem…
Stephen és én külön váltunk.
Válás.
Tudjátok, milyen az.
Leroy és én akkor találkoztunk.
Amikor beindult a terhesség,
Azt hittem, az embrió végre meggyökerezett.
Soha többé nem gondoltam rá.
Mindig pontosan követtem az orvos utasításait.
Tartózkodtam a közösüléstől megtermékenyítés után.
Mindig? Helló!
Mindig! Kivéve egyszer.
Egyetlen egyszer.
Váratlanul.
El kellett volna mondanod.
- Hogyan? - Hogyan?
Tönkre tenni az örömötöket?
Csak kétség volt, és…
Mindig azt mondtátok, ha lehetne, örökbe fogadnátok.
Szóval, Dede…
Ki az apám?
Sziasztok! Végre beengedtek.
Jó estét mindenkinek!
- Hé, hogy vagy kölyök? - Leroy. Drágám…
Valamit el kell mondanom. Kérlek, gyere velem!
Drágám?
Leone,
nem tudom, mit mondjak.
Most mit csinálunk?
Nem tudom.
Gondolom, attól is függ,
mit mond Leroy.
Mit mondhatna? Kit érdekel, mit mond Leroy?
Nyilván
ő a mi fiunk. Felneveltük!
Felneveltünk. Igaz Leone?
A mi fiunk vagy.
Sajnálom…
Neki kellett először elmondanom…
nem akartam, hogy mástól tudja meg.
Szóval Leroy? Ő az?
Jaj, dehogy! Isten ments!
Annyira sajnálom.
Sajnálom, ha így értettétek.
Nem Leroy az, nem.
Nem Leroy?
Tilly, figyelj! Kérlek!
Zsong a fejem. Segíts!
Kérlek! Fejezzük be! Segíts nekünk! Ki a fiunk apja?
Tíz év házasság után…
amikor három gyereked született egy férfival,
nincs mindennek egyszerre vége.
A szerelem nyomai megmaradnak.
Stephen?
- Stephen? - A volt férjed?
Stephen?
Sajnálom!
Szégyellem magamat.
Leone?
Kilenc hónapon át hordtalak.
De boldogan adtalak át Simone-nak és Paolónak,
mert tudtam, mennyire fognak szeretni.
Nem mondtam el, ki az apád, mert nem gondoltam, hogy számít.
Simone és Paolo tettek azzá, aki vagy.
Nem én.
Nem Stephen.
Csak ez számít.
Meg tudsz bocsátani?
- Leroy? Tudsz minket filmezni? - Hát persze!
- Megbocsátottam Tillynek. - Rajta!
Mind megbocsátottunk.
Egyikünk sem tudott haragudni rá.
Végülis,
ha nincs az a gyenge pillanat a volt férjével,
nem lennék itt, hogy elmondjam.
- Ciao. - Viszlát, Dede!
Így, Dede jóvoltából, megtudtam, hogy Stephen a biológiai apám.
Óvatosan!
Bár sosem találkozhatok vele.
Tilly szerint Stephen visszatért a láthatatlan szellemhez,
és most felragyogtatja a Tejutat.
Rá gondolok ha az éjszakai égboltra nézek.
A probléma, mint mindig, az olasz törvényekkel volt.
Szerencsére bizonyos esetekben,
örökbefogadás is kérhető.
És az ügyvédnek végre sikerült
feltüntetni mindkettőjük nevét az anyakönyvben.
Így végül
furcsa családom újra összeállt.
Legalábbis képletesen.
Mert a mi családunk sem más, mint a többi.
És a családok néha szétrobbannak.
Kicsit megváltozott az életem.
Két otthonom van.
Néhány éjszakát Simone papánál és a pasijánál töltök,
a többit pedig Paolo apánál és...
Csak Paolo apánál.
Már nincsenek együtt.
De úgy szeretnek, mint azelőtt, és nekem ez elég.
Annyi közös kalandunk volt.
Mindig család leszünk.
Ez jó volt.
El akartam mesélni családom és katasztrófái történetét,
mert azt akarom, hogy a törvény rájöjjön,
hogy egy születés
több millió ember együttműködése.
Az embereket láthatatlan szálak kötik össze,
amik időnként összegabalyodnak.
De ennek a történetnek a főszereplői a szüleim.
Az igazi szüleim.
Simone és Paolo.
Köszönöm nektek…
hogy befogadtatok,
vigyáztatok rám és irányítottatok…
ebben a furcsa dologban…
ami az élet.
Bravó!
Hajrá Leone!
Mikor ér véget a szerelem?
Amikor éjjel a padlón találod a zokniját,
és nem érdekel, hogy figyelmetlen,
csak meg akarod fojtani azzal a zoknival.
Mikor rájössz,
hogy már nem értitek egymást.
Hogy más úton jártok.
Ha vége lett, tényleg szerelem volt?
Igen. Szerelem.
Ami jobb esetekben barátsággá,
rosszabb esetben haraggá válik.
Milyen lett volna az életetek, ha nem születek meg?
Bele sem akarok gondolni. Micsoda kérdés!
Ugyan Leone! Nélküled? Felejtsd el!
Örömtelen élet lett volna, színtelen,
fekete-fehér élet.
Csak vele? Hát... Nem!
Kikapcsoltad? Kapcsold ki!
Figyelj, fiam!
Figyelj!
Apád és én talán nem úgy szeretjük egymást, mint azelőtt,
de a szeretetünk teremtett téged,
egy fiút, aki most itt van,
élve, előttem,
aki megérdemli a világ minden szeretetét.
Kikapcsoltad?
A feliratot fordította: Endre