Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
MIN FARGERIKE FAMILIE
AV FERRARI OG VENOSA G. MARCONI INTERNASJONALE SKOLE
Dette er meg, Leone.
Og dette er faren min, Simone.
Simone ville bli antropolog, men han sluttet å studere
for å åpne en restaurant med god mat i sentrum.
Han er morsom, atletisk, selvsikker, og han har lært meg mye.
Jeg stapper det i halsen din!
Og dette er Paolo, min andre far. Paolo er arkitekt med store ambisjoner,
men har han satt dem til side for å fokusere på møbelbutikken.
Men han oppfordrer meg til å følge drømmene mine hver dag.
Men la oss ta et steg tilbake til da jeg ikke fantes.
Paolo og Simone var elskere som hadde vært sammen i fem år
og var klare til å stifte familie.
Nå igjen?
Men i Italia har en familie som deres ikke lov til å adoptere.
Det endret seg da de møtte henne.
Dette er Tilly.
Simone møtte henne på University of California.
Da han og Paolo fortalte henne om ønsket sitt…
SURROGATMAMMA
…tilbød hun seg å hjelpe.
Og takket være Tilly ble jeg født,
til alles glede.
-Leone, smil! -Smil!
Barndommen min var som for mange andre barn,
og jeg brydde meg ikke om familiens spesielle omstendigheter.
Men da jeg ble voksen, var samfunnet delt, og folk demonstrerte i gatene.
Noen for å forsvare tradisjonelle familier,
andre for å gi rettigheter til fargerike familier, som vår.
Jeg var 11 da de endelig kunne inngå sivilt partnerskap.
Da var de offisielt et par, selv i lovens øyne.
Med denne ringen tar jeg deg til min mann.
Jeg erklærer dere ektemann og ektemann.
Lenge leve de nygifte!
Sivile partnerskap var en stor bragd,
men to personer av samme kjønn kunne fortsatt ikke stå på fødselsattesten.
Dere må ha en fullmakt, ellers må foreldrene hente rapporten.
Men jeg er en av foreldrene! Jeg vet ikke…
Så jeg kunne bare ha én forelder på fødselsattesten.
Jeg ba deg ta med fullmakten, pappa.
Paolo var den eneste på attesten.
Men for noen måneder siden fikk vi gode nyheter.
Her er de!
Fortell oss hvorfor det er en stor dag.
Vent til vi har kledd på oss.
Kom igjen, pappa. Si noe!
Det er absurd, for jeg har vært faren din i 15 år,
men fra i dag vil jeg endelig stå på fødselsattesten din.
I dag skrev borgermesteren i Fiumicino under på den amerikanske attesten
som sier at Paolo og Simone er foreldrene mine.
GODKJENT
Så er alt i orden?
Faktisk ikke.
Fordi foreldrene mine advarte meg om at attesten kunne annulleres.
Hva tror du? funker det?
Ja, det funker. Det er bare det…
Den er litt kort.
Se på Mirante og Fabbri.
-Den er en time lang. -Ja, om maurenes sosiale strukturer.
Vi har familie, sosiale kamper, ekte liv.
Ja, jeg vet det. Det er bare det at noe mangler.
Den mangler en vri.
-Som hva da? -Vi kan avsløre hvem faren din er.
Begge er det.
Du vet ikke hvem den biologiske er. Du må ha lurt en million ganger.
Hvem er hun?
Hun franske?
Still deg i kø.
Hun er ny og vil bli kjent med kule folk.
Hun er ikke interessert i oss.
-Hva sa jeg? -Hva ler du av?
Ok, hør her.
Husk at videoene skal vises på slutten av året.
Hele skolen vil være der, og familiene deres også.
Leone, hvordan går videoen deres om LHBT-rettigheter i Europa?
Fint. Vi forteller det gjennom familiens historie.
Jeg er redd det blir litt for personlig.
Generasjonen din publiserer alt på sosiale medier.
Du vet hva som er privat og hva som er offentlig.
Å starte med din personlige erfaring
er den rette måten å diskutere alle temaer.
Innvandring, miljøet, borgerrettigheter, solidaritet…
Alle interessante temaer.
Det viser god bevissthet.
Jeg håper alle blir bra.
Vær så snill, jobb med hjertet.
Ok?
Ha det.
Bra jobbet, Ele. Hold deg lavt.
Jeg vet at dere nettopp har oppdaget onani,
men ikke overdriv!
Jeg tok med gress.
Bra jobbet, Leone. Bra.
Kom igjen, Michela.
Kom igjen.
-Herregud! -Hva faen ler du av?
Jentene vil redde oss.
Du runker ikke.
Jo, men jeg røyka ikke hasj før timen.
-Man må teste kvaliteten på produktet. -Klart!
Kom igjen! Dere klarer det!
Hva gjør du?
Han nye er god til å klatre.
Bra jobbet.
Han er visst sammen med hun franske.
Litt energi!
Han er høy, kjekk og med skolens peneste jente,
og han får nok gode karakterer uten å pugge.
Fest hos meg i kveld.
Ok.
-Og? -Jeg inviterer dere, taper.
Den er klokka ti.
Det blir fullt.
Vi trenger gress.
Så mye du vil.
Ok.
Jeg skal ikke på festen.
-Kom igjen, Leone! -Nei!
-Kan du gjøre det for meg? -Jeg drar ikke.
Hva koster det deg? Hvorfor vil du ikke dra?
Vi røyker og drikker litt.
-Det er alt! -Ok, men bare fordi du trygler.
-Du er en god venn! -Gi deg!
-Takk. -Jacopo!
Jeg glemte deg!
Beklager, jeg har vondt i magen. Jeg må på do!
Leone!
Leone, middagen er klar!
Kommer!
Du, Leo.
Det prosjektet du har med Jacopo på skolen.
Er det nødvendig å avsløre privatlivet vårt for alle?
Er du ikke stolt?
-Vi har oppdratt en aktivist. -Ja, eller en opportunist,
som utnytter foreldrenes kamp for en god karakter på skolen.
Det virker som en god sak for meg.
Ok.
Men bare så du vet det,
vil jeg aldri tillate bruk av bilder der jeg ikke er ung og kjekk.
Da blir det ingen bilder av deg.
Jeg kan kanskje redde et par hvis jeg retusjerer dem.
Du er en dust!
Det er Tilly!
-Hei, Tilly! -Hei!
-Hvordan går det? -Alt bra med min italienske familie?
-Fikk dere pakken min? -Ja!
For en fantastisk gave.
Jøss!
Veldig vakkert. Tusen takk.
-Hvor er den lille? -Jeg er ikke liten lenger. Hei, Dede!
Ciao, Leone.
-Hvordan går det? -Greit. Med deg?
-Likte du gaven min? -Selvsagt!
Den vil gi meg vakre drømmer. Takk.
Vi savner deg, Tilly. Savner deg!
Denne gangen er det vår tur å besøke.
-Hei, Leroy. Hvordan går det? -Hei. Gratulerer med bryllupsdagen!
-Hvordan går det med King Road Classic? -Jeg elsker King.
Nesten like høyt som dronningen min.
Vi burde dra, vi er i butikken, og det begynner å bli travelt.
Men følg med, for det er flere gaver i vente.
Vent'anni sammen?
-Ja. -Kyss!
Tjue år!
Dette er så kult!
Takk.
Kom igjen, Leone. Vi kom nettopp. La oss ha en fin kveld.
Hva faen gjør de?
-Gutter! -Dario!
Dario? Kan du slutte å være en idiot?
Faen!
Er de sprø?
Jeg tar en røyk. Vi ses.
Er dette bare til deg?
Hva?
Du er en idiot.
La det være.
Han liker å slåss. Det er hobbyen hans.
Hold kjeft!
Anna.
Dario.
Kom og se denne videoen.
Se.
Hva drikker du?
Vil du bli med meg?
Jeg? Ja.
Jeg hater fester.
De er alltid fulle av idioter. Dario liker dem fordi han kan slåss.
Ja, kjæresten din er litt vol… bestemt.
Kjæresten min? Hvem, Dario? Han er ikke kjæresten min.
Jaså? Dere virker som…
-Så han er… -Tvillingbroren min.
Tvillingbroren din.
Broren din har slått seg til rette.
Med de idiotene?
Nei.
Han prøver å oppføre seg som en alfahann, men han er ikke som dem.
Vi er helt ulike.
Jeg elsker å være i Italia, men han savner Lille.
-Bodde dere i Lille? -Ja.
-Fin by. -Nei, Lille er et drittsted.
-Det er kaldt og mye regn. -Ja, det er varmere i Roma.
Det er varmere, men om vinteren…
Det er definitivt varmere.
-Akkurat. -Og den er diger.
I Lille kjenner man alle til slutt.
Men dette er ikke akkurat New York.
Nei, men det er mange ulike mennesker, og…
Jeg har for eksempel aldri møtt noen med to fedre.
Jeg så at du lager en video til skolen.
Flott sang. Skal vi?
-Kom igjen. -Nei, jeg ser på.
HENT OSS SÅ SENT SOM MULIG
MINST TO TOMER, OK?
Likte dere vinen?
Jeg foreslo den fordi jeg elsker ekteskapet
mellom den robuste Cabernet Sauvignon
og middelhavsrammmen av Bolgheri som gir den…
Kan vi se dessertmenyen?
-Selvsagt. -Takk.
Michela, ta med en dessertmeny til bordet og gi meg den trådløse.
Jeg finner ikke mobilen og må ringe sønnen min.
Ja, jeg skal hente den.
Begynner du å bli gammel?
-Jeg kan ikke danse. -Bare slapp av.
Riccardo.
SISTE ANROP - RICCARDO
Riccardo…
Riccardo. Jeg vet ikke.
Jeg har prøvd å ringe deg i en time. Hvor er du?
Kan du komme hit når dere stenger?
Svarer du ikke? Hva skjer? Er du på restauranten eller i fengsel?
Herregud.
Hør her, kjære. Jeg begynner å bli bekymret.
Hvis dette er hevn for her om dagen, kommer du til å angre.
Herregud.
Nei, det er ikke sant. Men ring meg tilbake.
"Kjære?"
RICCARDO RINGER
Nei, ikke kødd det til!
Nei!
SIMONE, SVAR!
JEG KAN IKKE SNAKKE. JEG ER HJEMME.
Kan ikke svare…
SKAL VI IKKE MØTES?
Nei!
Jeg kan ikke i kveld.
LA MEG VÆRE I FRED. JEG TRENGER LITT TID!
HVA BETYR DET?
"Kanskje vi tok feil."
ER DU GAL?
INNSER DU DETTE ETTER TO ÅR?
FORTELL MEG HVA SOM FOREGÅR, KJÆRE!
To år?
To år!
Hva faen vil du?
Lavinias venner er hyggelige. Jeg forventet ikke det.
De tror de er spesielle.
Det er… Jonathan.
Jonathan kaller seg trapper, men jeg hørte på sangen hans.
Jeg er fra gettoen. Jeg banker deg. Jeg skal skyte deg.
Det er dritt. Men de liker det, så det er kult.
Hva vil du?
Du er bestevennen min.
Jeg deler alt med deg. Vi er bestevenner for alltid.
Ja, du også.
Det holder!
Pappa er her om en halvtime, og øynene dine er røde.
Jeg bytta med gutta.
-Se. -Hva faen er det?
Det er halvt av ecstasy og halvt speed.
-Gi den tilbake. -Nei! Prøv, Leo!
Den er rå, Leo!
Jeg flyr!
-Ta den. -Nei.
-Legg den i lomma. -Pappa kommer snart!
-Vi har ikke tid! -Hva?
Vi må gjøre det nå!
Hva?
Svøm, Leo!
Nei!
Kom deg ut, Ja!
Kom igjen.
Paolo.
Hva gjør du her?
Simone er utro.
Hva gjør jeg nå?
Beklager.
Jeg vet at han kommer til å forlate meg.
Hør på meg.
Du vet jeg er glad i deg.
Og du vet jeg ville gjort alt for deg.
Men, Paolo, hvis jeg var Simone, hadde jeg forlatt deg for lenge siden!
-Hva faen sier du? -Ja!
Siden Leone ble født, har du ikke gjort annet
enn å tenke på babymat, bleier, barneleger, vaksiner,
så lekser, trening, lærere.
-Ja… -Engelsktimer, kinesisk!
Hva skjedde med forholdet?
Hvor ble det av Eros?
Etter 20 års ekteskap? Hvor ble det av Eros? Jeg vet ikke!
Han dro. Han er på ferie.
Jeg trodde forholdet vårt var basert på andre ting.
-På kjærlighet. -La oss snakke om kjærlighet.
Hvor lenge er det siden du så Simone i øynene?
Siden du spurte hvordan det går, hva han tenker og frykter?
Vi har så lite tid.
Dere må finne tid, Paolo!
Jeg snakker av erfaring.
Carlo?
Carlo.
Men Carlo, Carlo? Vår Carlo?
Carlo, Carlo, Carlo, ja.
Tjueseks år gammel.
Yogalærer.
Pupper som to grønne epler.
Fleksibel som en mannekeng og en rumpe som marmor.
-Men Carlo, Carlo? -Ja, Carlo, Carlo.
Jeg skulle hente ham fra yogatimen og fant dem i bilen.
Hun var i en posisjon kjent som "suger sjåføren".
Den hora!
Hva skulle jeg gjort?
Hva?
Blitt rasende. Ødelagt ham.
Men nei.
Nei.
Jeg tilga ham.
Jeg innså at det var min feil også.
Vet du hva jeg gjorde?
Jeg foreslo en threesome.
-Hva? -Trekant.
Nei, jeg vet hva en threesome er.
-Men gjorde du virkelig… -Nei, hora nektet.
Men hva er poenget mitt?
Jeg ga ikke opp. Jeg prøvde å vinne ham tilbake.
Og det gjorde jeg.
Mamma, hva betyr "hore"?
Hvor har du hørt det ordet, skatt?
Du sa det.
Gå og legg deg. Du har skole i morgen.
-God natt, onkel. -God natt, vennen.
Hun hører så godt!
Pao.
Har du sett mobilen min?
Nei.
Gjett hva dette er.
-Hva er det? -Gjett hva det er.
Nei?
Vi skal måle densiteten til en væske, de sa ikke hvilken.
Denne har mye delta-9-tetrahydrocannabinol.
Hei, gutter.
Hva gjør dere?
Ingenting.
Det er et urteavkok.
-De urtene? -Ja, de urtene.
Har dere prøvd det?
Ikke ennå.
Skal vi prøve i kveld?
-Ja? -Jeg kan ikke i kveld.
Foreldrene mine har 20-årsjubileum.
Så nydelig. Hva skal dere gjøre?
En stille middag hjemme, kake, litt musserende vin.
Så synd.
Dere kan komme innom.
Det blir ikke som gårsdagens fest, men ta med…
Du vet at jeg elsker familien din, men middag med dem? Nei.
-Unnskyld meg. -Det blir kjedelig. De er gamle.
Jeg liker ideen.
Ja?
Jeg trenger en rolig kveld etter i går.
Og moren min bryr seg ikke om vi er sammen med foreldrene dine.
-Er jeg invitert om Jacopo ikke kommer? -Selvsagt.
-Ok. Send meg adressen? -Ja.
Leone.
Jeg solgte kjemieksperimentet for 60 euro.
Jeg solgte det til vaktmesteren. Hva ler du av?
Har du prøvd?
Nei.
Hun…
-Prøvde hun? -Nei. Jeg sier det senere.
-Vi skal prøve det senere. -Ja.
Så pinlig.
Familien min kommer til å behandle meg som et barn.
Du trodde aldri du ville snakke med henne,
nå klager du på at hun kommer hjem til deg?
Kjære!
Paolo ba meg dekke på til seks.
Ja, perfekt, Mariela.
Paolos foreldre er ikke her,
Monica og Carlo tar ikke med barna, og Leone tar med en venn.
-Takk, Mariela. -Vær så god.
Kom igjen, Paolo!
Du er 52 år gammel og homofil, du har sett mye i livet.
Du overlever dette sviket.
Og denne kvelden.
Hva gjør du, sir? Snakker du til speilet?
-Hva? -Alt er klart.
Simone og Leone lager ferdig maten.
Jeg drar. Gratulerer med jubileet.
Ja, takk. Farvel.
Kom igjen.
-God kveld. -God kveld.
-Jeg er Elisa Del Monte. Er du Leone? -Ja, Ferrari.
-Hei, Anna. Dario. -Hei.
Så snilt av dere å invitere Anna. Jeg drar snart,
men hils foreldrene dine fra meg.
Ja. Pappa…
-God kveld. -God kveld.
-Hei. -Paolo.
Elisa. Så hyggelig.
-Hei. Er du Anna? -Ja.
-Hyggelig. -Dette er Dario.
-Hei. -Hei, Dario.
-For et nydelig hjem. -Takk.
Jeg vil takke for invitasjonen og gratulere dere med milepælen.
Anna sa det er 15 år.
-Faktisk er det 20. -Gratulerer!
Hvis kona di er her, vil jeg gratulere henne også.
Hun er nok opptatt. Vi kan møtes senere.
-Hallo. Jeg antar du er Annas mor. -Ja.
-Hyggelig å treffe deg. Simone. -Er du kokken?
Nei. Jeg er en god kokk, men jeg er Leones andre far.
Ja.
Jeg vedder på at noen glemte å nevne at det er to menn som har jubileum?
Kanskje.
Ja, faktisk. Nei… Ja…
Anna, du burde ha sagt det. Du fikk meg til å se dum ut.
Ikke noe problem.
Nei. Det er selvsagt ikke noe problem.
Jeg visste det ikke… Gratulerer!
Takk.
Jeg sa til…
-Paolo. -Ja, mannen min.
-Akkurat. -Mannen hans.
Akkurat.
Jeg må virkelig dra. Takk. Farvel.
-Farvel. -Ha det!
Farvel.
-Leo. -Jeg sa det til henne.
Alle på skolen vet det.
-Det går bra. Kom igjen. -Hva?
-Hei. -Hei.
-Simone. -Anna.
-Føl deg som hjemme. -Takk.
Så, Anna, er du ikke fra Roma?
-Nei, jeg flyttet hit nylig. -Hun er ny. Hun begynte på skolen i år.
Anna, unnskyld meg,
men du kunne sagt til moren din at vi er to fedre.
Hvorfor? Må det spesifiseres? Jeg ville bare se reaksjonen hennes.
Moren min oppfører seg som en moderne, fordomsfri, progressiv kvinne,
men den tradisjonelle familien er den eneste hun kan forstå.
Ok.
Hvis du sier at hun er homofob, er hun ikke det fordi…
Hun har homofile venner!
Akkurat. Men jeg har aldri møtt dem.
Sannheten er at hun ikke tåler at en familie som deres
er lykkeligere enn hennes.
-Hvem er det? -Det må være Mariela.
Hun har nok glemt veska igjen.
Nei, jeg åpner. Tar du kaken ut av kjøleskapet?
Greit.
Jeg kommer.
Hva gjør du her, Riccardo?
Jeg har ringt siden i går. Hvorfor svarer du ikke?
Jeg har mistet mobilen.
Du har mistet den.
Hvis du har noe å si, si det nå. Eller ber jeg om for mye?
Jeg vet ikke hva som skjer, men du kan ikke være her.
-Vi snakker om dette senere. Jeg må inn. -For å feire jubileet ditt?
-Ja, hva så? -Bra jobbet. Så søtt!
-Vet han at du har knullet meg i to år? -Kan du gi deg?
-Sønnen min er her. -Hvem bryr seg?
Ikke rop.
Simone! Hvem er det?
Det er en jobbgreie. Jeg kommer snart.
Kan du roe deg ned?
Hvorfor kom du hit? Kom deg ut!
Du må i det minste se meg i ansiktet og si det.
Si hva?
Alt det du sa…
At du ville forlate ham, komme og bo hos meg.
Jeg trodde deg!
Ikke lag en scene utenfor huset mitt!
Jeg kan ikke være sammen med noen som oppfører seg slik over en mobil!
Vil du ha hjelp med kaken?
Hvem er det?
Han fikk ham til å komme hit på bryllupsdagen.
Hva gjør du? Vil du lage en scene foran alle?
La meg gå.
Jeg har vært tålmodig. Vær så snill, la meg gå.
Ro deg ned! Hør på meg!
Jeg skal si hva vi gjør nå. Vi går inn igjen, setter oss og spiser.
Vi avslutter kvelden, så konfronterer vi Simone
rolig og kontrollert. Ok?
Du greier det. Ok?
Kanskje ting ikke er slik du tror.
-Nettopp. Hvorfor? -Hvorfor?
-Folk overdriver. -Ja.
Ja. Kanskje det…
Nei. Jeg skal drepe ham!
Skal Leone finne det ut foran vennen sin?
Og Carlo, som tror ekteskapet er en farse?
Det er det.
En farse.
Det har blitt det.
Det er mye å se i Roma.
Mer enn Roma, pappa. Anna ville se steder i nærheten.
Jeg skal ta henne med til Guadagnolo. Pappa? Guadagnolo?
-Ja. -Herlig. Det er et vakkert sted.
-Husker du, Carlo? -Ja, vakkert.
-Ventet dere på meg med kaken? -Nei.
Kan vi skjære den?
Ja.
Hvem var det?
En restaurantleverandør.
Beklager, jeg vet det ikke passer, men han fikk ikke tak i meg.
En leverandør?
Er kremen vegansk også?
Så leverandører kommer direkte til huset om kvelden.
Han fikk ikke tak i meg.
Åpenbart! Leverandører kommer for å plage oss på jubileet!
Det holder.
Og som om ikke det var nok, kysset leverandøren huseieren i hagen.
-Er du sint? -Fortell sannheten!
Hva skjer?
Spør faren din!
Kysset du leverandøren?
Pappa?
-Hva skal dette bety? -Ingenting.
Jeg synes synd på Anna som må oppleve at denne fyren starter en scene!
-Jeg mener… -Det går bra.
-Hvorfor har du mobilen min? -Fordi du glemte den.
-Du sa du ikke hadde sett den. -Det hadde jeg.
Jeg så meldingene fra Riccardo.
-Hvem er Riccardo? -Leverandøren!
Han har vært leverandøren din i to år, ikke sant?
Ja, to år!
Pappa.
Leone, jeg skal forklare alt rolig.
Hvordan kunne du?
Hvordan faen kunne du? Jeg stolte på deg.
Vel, nei.
Da hadde du ikke snoket i meldingene mine.
Så nå er det min feil som avslørte deg?
Hvorfor leste du meldingene mine?
-Hold deg til tema! -Barna er her.
-Ikke nå. -Nei!
Vi skal snakke om det en annen gang. Og vi skal også snakke om vår…
Vår separasjon.
Din drittsekk. Hvor skal du?
Jeg ødela ekteskapet vårt.
Siden det er min feil, drar jeg. Er du fornøyd?
Jeg er fornøyd! Hvem er hysterisk nå?
-Hvem er hysterisk? -Pappa.
Jeg drar!
Hvor skal du? Bare dra!
-Jeg ødela alt. -Jeg…
-Leverandøren igjen? -Carlo.
-Nei, jeg går. -Nei.
-Leone. -Pappa, la meg gå.
Slipp meg forbi.
Nei, jeg går. Jeg vil at han skal komme hit!
Dere skjønner det ikke!
-Gratulerer med dagen! -Gratulerer med dagen!
Hei.
Hallo.
Leone?
Så forklar!
Fin drittkveld, ikke sant?
Foreldrene mine kranglet hele tiden.
Så slo de opp, og alt ble mye bedre.
I morgen skal vi fortsatt til…
-Guadagnolo? -Guadagnolo. Ikke sant?
-Ja. -Ok.
Anna?
Kom deg ut! Dra til helvete!
Jeg tar meg av Leone alene, som alltid!
Du kler dressen.
Det var den første jeg fant.
Det er Prada.
Jeg har alltid misunt stilen din. Raffinert, men aldri pretensiøs.
Beklager, Tilly.
Beklager, Leroy.
Det var en fin overraskelse, men…
Nei.
Vi kom bare for å si hei. Vi drar nå.
Hvor skal dere?
Vi skal til Sicilia og besøke landsbyen Leroys besteforeldre er fra.
Seks hundre kilometer med sykkel, det er en lang tur.
Det er ikke en sykkel. Det er en Harley.
Ikke en Road King, men det går bra.
Simone, drar du?
Ja.
Gutter…
Jeg vet ikke hva som skjedde, men…
Jeg er glad i dere.
Vi er glad i deg også.
Du er som en søster.
Det hadde vært fint å tilbringe litt tid sammen, men…
Tilly, jeg må dra.
Godt jobbet!
Kom deg ut. Dra til helvete!
Kom aldri tilbake!
Hvem er det?
Kan jeg komme inn?
Hei, Dede.
"Dede"?
Kaller du meg det fortsatt?
-Foretrekker du "mamma"? -Nei! "Dede" er flott.
Du er veldig kreativ.
Jeg sier alltid det til barna mine når jeg snakker om mia famiglia italiana.
Så du det?
-Har de aldri gjort det før? -Jo.
Men bare om normale ting. Det går aldri så langt.
Ikke døm dem for fort, Leone.
Nei, jeg trodde ikke det kunne skje med dem.
Ikke jeg heller.
For en fin vri for videoen min om vår vakre familie.
Og nå?
Det er en gammel japansk kunst kalt "Kintsugi".
Når du knuser en dyrebar gjenstand, i stedet for å kaste den,
setter du delene sammen med flytende gull.
Arrene er fortsatt der, men tingen blir mer verdifullt.
Arr er bra.
Det er det som gjør en person unik.
Skjønner du?
Jeg tror det.
TILGI MEG. JEG ELSKER DEG!
Faen ta deg!
-Hei. -Jeg var klar for lenge siden.
Steinveggen i Guadagnolo er visst fantastisk!
Moren min sa jeg bare kunne komme om han ble med.
Greit.
Å dra ut med sønnen til to homofile er farlig.
-Fortalte du henne om i går kveld? -Nei.
Moren min må fokusere på sine egne problemer.
Og moren din? Tilly?
Hun er moren din, ikke sant? Hva sa hun?
Nei, hun er ikke moren min. Hun bar meg frem. Hun er Dede.
Det er det jeg kaller henne.
Da jeg så på dere i går,
virket dere som en hyggelig familie.
Så synd.
Men jeg prøvde å gjette hvem av de to som er din biologiske far.
Du ligner på begge to. Jeg kunne ikke gjette.
-Er det Simone eller Paolo? -Jeg vet ikke.
-Hva? -Jeg vet ikke.
Må vi snakke om dette nå?
Selvsagt. Du vet hva en cocktail er?
Jeg er skapt av en slags cocktail.
Foreldrene mine fikk prøverør og blandet…
Sæd.
Ja, det.
Og ingenting,
de lagde et embryo med miksen og donoregget
som ble satt inn i Tillys mage, og ni måneder senere kom jeg ut.
Forstår du?
Jeg tror det.
KAN DU GI MEG EN NY SJANSE?
Vakkert?
Det var verdt det.
Flott.
Og steinveggen er fantastisk. Skal dere også klatre?
-Opp dit? -Ja.
Nei takk.
Du, Leone?
Det er ganske høyt.
Jeg tok med utstyr til deg også. Jeg er her hvis du trenger meg.
-Jeg skal forberede ruten. -Jeg filmer.
-Du trenger ikke å gjøre det. -Nei.
Jeg klarer det.
Er du sikker?
Han er flink.
Ja, han er flink.
-Veldig. -Veldig.
Det er lett.
Tau.
Ok, jeg begynner.
Klatre sakte, Leone.
Finn tak til hender og føtter og klatre sakte.
Bra.
Den der.
Kom igjen.
-Sånn. -Hvordan går det?
Ok.
-Ta tak der. -Sånn.
-Her? -Foran kneet.
Finn et tak der.
Sånn. Godt jobbet.
Bra.
Rolig!
-Går det bra? -Ja.
Ta veggen igjen.
Vær forsiktig!
Kom igjen.
Se opp!
Hvordan går det?
Ok? Kom igjen.
Bra.
Hånd.
Godt jobbet!
Ser du? Du klarte det. Du var flink.
Uten deg ville jeg blitt i den veggen.
Hun legger ikke ut videoen?
Hvorfor ikke? Du så bra ut. Du var modig.
Hvorfor ikke?
Skulle ønske jeg hadde mot til andre ting.
Jeg liker å henge med deg.
Virkelig. Det er…
Det er ikke ofte man møter en som deg.
Og det får meg til å tenke, for endelig…
Du er den første homofile jeg har likt. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Dario, jeg er ikke homo.
-Hva mener du? -Jeg er ikke homo.
Men foreldrene dine er homo…
-Foreldrene mine. -Nei.
-Utrolig. -Jeg mener ikke det…
Selv Anna sa det. Hvordan er du ikke homofil?
Foreldrene mine er homo!
Foreldrene mine er homo.
Foreldrene dine er hetero, og det er ikke du.
Det er ikke en smittsom sykdom.
-Skal du si det til noen? -Nei.
-Hold det hemmelig. -Ja.
Bra.
-Går det bra, Leone? -Broren din er en pikk.
-Ja, han har problemer med dette. -Du visste det, ikke sant?
Planla du dette for å hjelpe broren din?
Nei! Jeg visste han likte deg, men jeg trodde du likte ham.
Det var derfor du var interessert i foreldrene mine. Så snill og søt.
-Du ville komme hjem til meg. -Jeg ville hjelpe ham.
Jeg har blitt kalt homofil hele livet på grunn av foreldrene mine.
Og beklager at jeg skuffer dere, jeg vil gjerne være homofil,
men ganske enkelt,
det er jeg bare ikke.
Forstår du ikke hvorfor jeg er her?
Fordi jeg liker deg, Anna.
Jeg trodde du var her for meg.
Min feil.
Beklager.
Hei, pappa.
Hei, kjære. Hvordan gikk turen?
Den gikk.
Hvordan går det?
Greit.
Du har flyttet på alt.
Ja, vi ryddet litt.
-Er du sulten? Vil du ha noe å spise? -Nei.
-Unnskyld, hva gjør du? -Rydder litt.
Og kaster pappas flasker?
Mener du farens pretensiøse samling? Ja.
De betød mye for ham.
Bare fordi han har blitt vinkelner?
Hva med dette?
Jeg er lei meg.
Jeg skal legge meg, jeg er litt trøtt.
Beklager, det skulle ikke bli sånn.
-Jeg var en dust, jeg innrømmer det. -Der her vi det!
Bra jobbet!
Bra jobbet.
Men…
Jeg tror ikke du ikke vil ha meg lenger.
Uansett, selv kjemilæreren likte avkoket.
Han må ha prøvd, for jeg fikk toppkarakter.
Leone.
Hvor lenge skal du ignorere meg? Vi går på samme skole.
Leone, jeg skal hjem.
-La meg være! -Hva kan jeg gjøre?
Gå på kne og trygle? Jeg kan gjøre det.
-Er dette en vits for deg? -Ikke overdriv.
-Jeg visste ikke… -At jeg ikke er homofil?
-Jeg skulle sagt fra. -Nei, Leone.
Slutt!
Jeg tror ikke du tok feil.
Hva?
Om at jeg liker deg.
Faren din er her.
Den kjekke.
Vi snakker om det senere.
Ja.
Hei!
Hva gjør du her?
Jeg ville henge med sønnen min.
Vil du ha noe å spise? Pizza?
Pappa er lei seg, og du bryr deg ikke.
-Det er ikke lett for meg heller. -Men du forårsaket alt dette.
Jeg hadde et hemmelig forhold i månedsvis. Jeg er ekkel. Jeg er en løgner.
Men det var ikke bare min feil.
Ting er aldri svart-hvitt. Vi kom til dette punktet sammen.
Noen ganger skjer det endringer, så gjør man noe man ikke forstår…
Ikke forstår?
Jeg prøvde, Leo.
Vi prøvde, og det funket ikke.
Det jeg gjorde var galt, men det er en konsekvens, ikke en årsak.
Forstår du det?
Jeg vet ikke.
Vil du fortelle litt om Anna?
-Hun virker kul… -Skal du komme hjem?
-Var dere på tur? -Pappa. Kommer du hjem?
Jeg vet ikke. Ikke nå.
Jeg vil alltid være der for deg.
Du blir ikke kvitt meg så lett!
Så hvor skal vi kjøpe pizza?
En annen gang, pappa.
JEG HAR NYHETER. MØT MEG I STUDIO I MORGEN.
Dette var alt vi trengte.
Jeg beklager å måtte si dette,
men kassasjonsretten er imot dobbelt farskap.
Hva?
I lovens øyne er vi ikke begge foreldre lenger?
Hva nå?
Dere kan kanskje gå tilbake til den gamle avtalen.
Da jeg var Leones eneste forelder på attesten?
-Hvorfor det? -Det går ikke.
Siden dere ikke ville vite hvem som er Leones far,
kan de be om flere tester.
For eksempel kan de be om en DNA-test.
Så vi kan bli tvunget til å ta en test for å finne den biologiske faren?
Ja, det er fullt mulig.
Nei. Dette er en naziløsning! Vi bør gjøre som før.
Det bestemmer ikke du.
-Loven sa det. -Loven sier noe annet.
"Som før."
Ifølge italiensk lov er favor veritatis viktigere enn favoris minoris.
-Hva faen er favor? -Jeg skal forklare.
I dette landet bestemmes foreldreskap
utelukkende gjennom den genetiske forbindelsen til barnet.
-Utelukkende? -Utelukkende.
Selvsagt.
Jeg vet ikke, Domenico, om vi blir tvunget til…
DNA-testen kan være traumatisk for oss alle.
Spesielt for Leone. Jeg mener…
JEG ER HER. HVOR ER DU?
Rett bak deg.
Hold øynene lukket.
Hvorfor det?
-Har du en gave til meg? -Ja
Dette.
Liker du det?
Hvorfor meg?
Fordi du har vært snill.
Jaså?
-Når da? -Alltid.
Selv da du hang av steinveggen.
-Herregud. Slett videoen. -Jeg kan ikke.
Den blir her for alltid.
-Er du sikker? -Ja.
Så du vil ikke…
Er du sikker?
Jeg er orker ikke en scene.
Ikke vær redd. Paolo er på en messe, Leone er i parken.
Vi blir ikke lenge.
Hva har han gjort?
Han har forandret alt.
-Jeg har ikke mye. Vi er raske. -Pakker du bare bøker?
Alt det andre er hans.
Butikken, huset, restauranten, alt er Paolos.
Etter alle disse årene sammen har jeg ingenting.
Det eneste jeg har av verdi, er vinsamlingen min.
De ligger i stativet. Hent dem, vi tar dem med til restauranten.
Skal bli.
Dette er mitt.
Jeg ga ham denne for ti år siden!
-Han åpnet den ikke. -Jeg finner dem ikke.
Vent. Jeg kommer.
Jeg sa at de er her, i stativet til høyre.
Nei…
Nei!
-Nei. -Nei!
-Kastet han all vinen din? -Jeg kan ikke tro det!
Nei!
Ikke Sassicaia! Nei!
Den drittsekken!
Du skal få svi for dette.
-Ro deg ned. -Ikke rør meg!
Hvor er den?
Her er den!
Liker du Prada?
Drittsekk!
Slutt, Simo!
Slipp meg!
Nei, ikke rør meg!
Jeg er ikke ferdig.
Hva faen gjør du?
Slipp den. Det er ikke verdt det.
Glem det.
-Det er en pose der. -Ok.
Han har nok beroligende midler til en psykiatrisk avdeling!
Ikke gidd.
Nei, den er Leones.
Bruker sønnen din denne?
Så dette er Leones hår?
Ja.
Hvis du må ta testen, kan du sjekke resultatet på forhånd.
-Ikke sant? -Leone går aldri med på det.
Glem det.
Men det er DNA i hårsekker.
Vil du komme uforberedt?
Jeg tar meg av det.
Nei!
Hva har skjedd?
Se.
Se hva han er i stand til!
Gjorde pappa dette?
Han var her.
Har klippet opp Pradaen min!
Han har gått fra vettet.
Kanskje han gjorde det fordi du kastet vinen hans.
Og hva kastet han?
Han kastet bort hele familien!
Skylden ligger aldri på én person.
Det var han.
Han har snakket med deg. Vær ærlig.
Han var på skolen. Du møtte ham.
Hør her! Du må aldri snakke med ham igjen. Du får aldri se den mannen igjen! Aldri!
Går du ikke litt for langt nå?
For langt? Jeg?
-Hvilken side er du på? -Jeg er ikke på noen side.
Greit! Vil du bo hos ham?
Gå og bo hos ham! Kom igjen!
-Forlat meg også! -Det har aldri gått å snakke med deg!
Du hører ikke etter!
Gjør som du vil. La meg være. Ok?
-Hallo? -Hallo, Domenico?
Vi må skade ham. Ta alt han har.
Paolo, ikke vær sånn.
Nei, du forstår ikke. Dette er krig.
Ga hun deg dette?
Greit.
Det skjer aldri med meg.
Jeg er sjalu.
Nei takk.
Hvorfor så trist?
Foreldrene mine. Jeg har aldri sett dem så sinte.
Hvorfor filmer du dem ikke? Det er vrien vi trengte. Det er perfekt!
-Hva faen snakker du om? -Det blir flott!
Vi kan ikke lage dokumentaren lenger.
-Hvem sier det? -Min familie, mitt valg.
Det er mitt prosjekt også.
Vi har jobbet sammen hele veien. Du vet hvor hardt jeg har jobbet.
Leone?
De er drittfolk. Jeg vil ikke ha mer med dem å gjøre.
Ta det med i filmen. Si det du må.
"De er drittfolk."
-Vi begynner med en lykkelig scene… -Faen ta deg, Ja!
Det skjer med alle, Leone.
Velkommen til den virkelige verden.
Var ikke dette poenget?
Familien din er dritt, akkurat som min.
Som alle andres.
Faen ta deg.
…hvor mye kan vi spare?
Nei, Ale, slutt å tulle. Vi trenger mikrobølgeovnen.
Vi dropper marmorflaten isteden.
-Hvor mye koster mosaikken? -Hva tror du?
-For mye, tror jeg. -Jeg skal knuse deg!
Nå hører du!
-Kom ned hit, drittsekk! -Ikke en dårlig idé.
Hvor faen er han?
Kom deg ned!
Jeg sjekker om mosaikken er i salget. Jeg er straks tilbake.
Hva gjør du her?
Hvor faen skal du?
Hva faen gjør du, Paolo?
-Du selger ikke restauranten. -Det er jeg som eier den.
Vi hadde en avtale!
Jeg styrte stedet og bidro til familien!
Ja, vi hadde også en avtale kalt ekteskap.
Beklager, det har vi ikke lenger.
Hva faen gjør du? Ikke rør meg!
Du avlyser salget med en gang!
-Ja? -Ja.
Har vi gått over til trusler nå? Vent litt. Beklager.
-Herregud, for en klovn. -Snakk. Kom igjen!
Jeg ga opp doktorgraden
fordi jeg trengte en jobb for å bidra til familien!
-Du ba meg om det! -Og hva med meg?
Jeg kunne blitt en god arkitekt, istedenfor å selge drittkjøkkener!
Du er fri nå. Stikk. La meg og Leone være.
Kom igjen, vær fri!
Hold Leone utenfor!
Hjelp! Han truer meg.
Ikke prøv å vende ham mot meg. Da vet jeg ikke hva jeg gjør.
Ikke rør meg. Jeg ringer politiet!
-Jaså? -Greit?
-Kan du slutte? -Hva?
Slutt å oppføre deg som om Leone bare er sønnen din!
Leone er bare min sønn!
Det ser man. Han ligner på meg.
Paolo.
Dette med den fysiske likheten
er en vrangforestilling som bare finnes i ditt syke hode!
Leone elsker musikk, historie, fjell og dyr, akkurat som meg.
Ja, du elsker dyr.
Du foretrekker dem godt stekt!
Jeg skal be om foreldreretten.
Din stakkars, villfarne tosk.
Ingen dommer ville gitt deg ansvaret for en hund, enn si et barn!
Leone er sønnen min.
-Vil du vedde? -La oss vedde på det.
Vi finner det ut uansett.
Hvorfor? Hvorfor skal vi…
Fordi…
Bare fordi.
Har du tatt en DNA-test?
Ja. Og så?
Vær forsiktig.
Etter 20 år vet du fortsatt ikke hva jeg er i stand til.
Du kan true! Jeg tar opp alt.
Kom igjen, prøv å true!
Jeg har tatt opp alt!
Faen, den tok ikke opp.
Faen! Mosaikken er ikke i salget.
Hva slags butikk tar ikke med mosaikken?
Så du og jeg…
Hva?
Nei, er vi sammen?
-Ja, vi er i samme rom. -Kom igjen. Seriøst.
Jeg vet ikke. Hva synes du?
Det vil jeg gjerne.
-Så? -Så?
Så?
Vil du være kjæresten min?
-Betyr det ja? -Ja.
-Den homofile kjæresten min! -Nei, slutt med det!
Kom igjen, ikke bli sint.
-Du skulle låse ham inne. -Han er på rommet sitt.
Er det låst?
Men du må ha lurt minst én gang.
Alle gjør det.
Jeg trodde at jeg var forelsket i en av venninnene mine.
Så jeg kysset henne, og vi begynte å le.
Hva med deg?
-Ingenting? -Jeg…
Jeg har tenkt på det…
Jeg spurte foreldrene mine.
De sa bare: "Hvis du var det, ville du ikke spurt oss nå."
Du kan være hva du vil så lenge du liker meg.
-Er du sikker på at moren din ikke kommer? -Ja, helt sikker.
Ok.
Send en melding til foreldrene dine. Si at du sover her.
-Ok? -Ok.
-Er det første gang? -For meg?
Ja. Din?
Nei.
Men det blir annerledes med deg.
Hei. Nei, kom inn.
Jeg er ferdig. Jeg kler meg på rommet.
Leone, beklager.
Jeg ville si unnskyld for oppførselen min her om dagen.
Jeg var en drittsekk.
Det var noe jeg aldri kunne innrømme for noen, ikke engang meg selv.
Men jeg kunne si det til deg. Og nå føler jeg meg mye mer…
Mye friere og lettere.
Hvis du vil, kan vi være venner.
Du kan lære meg å klatre…
Jeg skal lære deg å klatre. Kom hit.
Jeg vet…
-Dario! -Mamma!
-Åpne. -Åpne denne døra nå!
-Hva faen tror hun nå? -Dario!
-Hva er galt, mamma? -Hva skjer i dette huset?
Hva gjør Dario med ham? Hvorfor er du halvnaken?
Åpne!
-Jeg sier: "Hei, mamma, jeg er homo." -Det kan du ikke.
Da ser det ut som om vi har hatt sex. Jeg klatrer ut vinduet. Gjør hva du vil.
Pokker, åpne døren!
Mamma.
Du har rett, jeg er homofil.
Takket være Leone har jeg innsett hvem jeg virkelig er.
-Jeg er homofil. -Forklar ordentlig.
Jeg bryr meg ikke om hva du og foreldrene dine gjør.
-Ikke bland inn foreldrene mine. -Dette er et vanlig hjem.
Hva mener du med vanlig?
-Hva er ikke vanlig? -Sier du fortsatt "vanlig"?
Det kan du ikke!
Jeg vil det beste for barna mine.
Pappa knuller en jente på min alder, og du ser etter pikk på nettet.
Ikke prøv deg!
Hva vet du? Du er et barn. Dere er alle barn!
Gå inn på rommet ditt, og du kommer deg ut.
-La sønnen min være! -Han blir.
Dario, kjære. Du kan fortelle meg alt.
Det er normalt å være forvirret i din alder.
Du må bare unngå dårlige opplevelser.
Dette er opplevelsen jeg vil ha. Stopp!
Så?
-I går kveld… -Nei.
Du er latterlig. Du har misforstått, som vanlig.
Jeg er faktisk forelsket i datteren din.
Så du, Dario, Leone…
Kom dere til skolen.
Kom dere ut, alle sammen!
Godt jobbet.
Her er den.
Vi velger dette. Sånn.
Hvor mange er dere?
Melding.
Hvem er det?
Hei.
Forstyrrer jeg?
Nei, jeg forventet deg ikke.
Kom inn.
Denne er til deg.
Til meg?
Det er ikke Prada. Jeg har ikke råd til det nå.
Men den ligner. Nesten identisk.
Ja, det står "Frada".
Takk.
Takk, Paolo. Virkelig.
Jeg setter pris på gesten.
Ja.
Jeg forventet ikke at du skulle gi meg restauranten for ingenting.
Jeg gjorde det bare for Leone.
Ja, selvfølgelig. For Leone.
Jeg mener…
Vi ønsker begge det beste…
…for sønnen vår.
Hva er problemet med å si det?
Sønnen vår, ja.
Vi så ham bli født, ikke sant? Vokse opp, ta sine første skritt.
-Sykle. -Falle.
-Noen ville fjerne støttehjulene. -Det var på tide!
-Han var stor nok. -Han var ikke fylt fire!
Beklager.
Nei, jeg beklager.
Uansett, det viktige er at vi var der når det var vanskelig.
Ja, vi opplevde de viktige øyeblikkene.
Ja.
Og vi lærte ham gode verdier.
Vi gjorde ham til en ansvarlig og uavhengig person.
Med medfølelse.
Ja.
-Jeg tror det. -Vi kan være stolte.
Hør her.
Beklager, Simone,
men om vi ikke brydde oss om DNA før, hvorfor skal vi bry oss nå?
Ikke sant?
Det mener jeg.
Virkelig?
Paolo, jeg mener det. Jeg…
Det som skjedde er i fortiden,
og nå bør vi gå videre på en ansvarlig måte.
Og med respekt.
Jøss.
Vi har en avtale.
For en stund siden var jeg på rommet hans.
Leone har alt han eier her.
Jeg tenkte at det vil være fint om han kan føle seg hjemme
hos deg og meg.
Hos meg?
Hos meg.
Hos deg.
Hos meg og deg.
Hos meg…
Du er en gentleman, Paolo.
Men jeg vet ikke hvordan jeg reagerer når jeg ser ham forlate huset.
Fordi han er hos meg en gang i uka?
Ikke kødd med meg.
Hva mener du?
Simone, vi kan tenke hva vi vil.
Kanskje vi i fremtiden kan være venner.
Men fra et juridisk ståsted må Leone bo med deg.
Med meg?
Med deg!
Med…
Du er den biologiske faren.
Nei, det der det du som er!
Gi deg. Dette vet du.
Vi kan ikke spøke med dette.
-Gi deg. -Jeg spøker ikke.
-Jeg ville aldri spøkt! -Du er en klovn.
-Les dette! -Les dette!
Hva faen betyr det?
Jeg mener…
Vi deler ikke engang 0,1% DNA med Leone til sammen.
Herregud. Vi er fremmede.
Vi er fremmede for vår egen sønn!
Hva faen betyr dette? Hva er disse papirene?
Hva betyr det?
-Er dette en spøk? -Paolo.
Hva faen betyr det?
Her er Leone.
-Hei. -Hei, Leo.
Hva gjør dere her sammen?
Hva skjer?
Sett deg. Vi må ta en prat.
Vi må forklare noe.
Noe har skjedd som vi ikke forventet.
Nei.
Det er navnet mitt.
Ja, det er navnet ditt.
-Er det tester? -Ja, det er tester.
For hva da?
-For… -For…
For…
DNA?
Ja, DNA.
Har dere tatt en DNA-test?
-Ja. -Uten å spørre meg?
Hvordan gjorde dere det?
Du bor her. Det er DNA overalt.
-Glass, tyggegummi… -Hårbørsten.
Jeg kan ikke tro dette.
Vent, det virker som om vi gjorde det uten grunn.
Men vi gjorde det til ditt eget beste.
Alt pisspreiket dere har kommet med!
"Blod og DNA spiller ingen rolle. Familien vår er kjærlighet og åpenhet"
Pisspreik!
Leone, kanskje vi tok feil.
Basert på italiensk lov måtte vi finne ut hvordan vi kunne beskytte deg.
Så dere stjal DNA fra meg
og sendte det til et laboratorium uten å spørre meg?
Godt jobbet!
Og hvem vant? Hvem er faren?
Vel…
Det er noe vi må snakke rolig om.
Ja, Paolo har rett.
Det er et sensitivt tema.
Det virker ikke så vanskelig for meg! Det er én av dere to! Så?
Verken meg eller Paolo.
Det står at vi ikke er foreldrene dine.
Hva faen sier du?
Hør her, Leone.
Vi må finne ut av dette.
Vi ringte Tilly, hun er på vei.
Ja, Dede må forklare hva som foregår.
Vi skal snakke rolig om det.
-Rolig. -Rolig, pappa?
-Ja. -Rolig?
Rolig. Kom igjen.
Dere er begge sinnssyke.
Sinnssyke.
-Hvor skal du? -Vent, Pablo.
Dra til helvete.
Har du sett Jacopo? Han prøver.
Han var flink.
Bra jobbet, Ja.
Jeg skal starte et nytt liv.
Søsteren min sa at du ikke svarer på meldingene hennes.
Jeg sa at du er her.
Jeg håper jeg ikke har gjort noe galt.
-Vi ses senere. Bra jobbet. -Ja.
-Jeg blir ikke lenge. -Ha det.
Hva er galt, Leo?
-Går det bra? -Ja.
Bare dra.
Jeg kommer etter.
Ok.
Bli med oss.
-Leone! -Han har ikke tau!
-Hva gjør du? -Leone!
Hva faen gjør du?
Leone! Hei!
-Hva gjør vi? -Hent mattene!
-Holder dette? -Hent de blå også!
Legg dem oppå.
Hvorfor klatret du opp?
-Vent, jeg klatrer videre. -Nei!
-Kom ned! -Nei, kom deg ned!
-Kom ned! -Hvor faen skal du?
Du må komme ned, ikke klatre videre!
Leone, vær så snill!
Kom ned!
Leone!
-Du gir oss hjerteinfarkt! -Se på oss!
Kom ned nå.
Leone, se på meg. Kom ned!
Leone?
Kom ned sakte.
Rolig!
Du har ikke tau. Du blir skadet om du faller.
Ok, jeg kommer nå.
-Hvordan kommer han seg ned? -Bruk de blå takene.
De er enkle. Bruk dem.
-Takene? -De hvite og blå.
Den er gul! Hvit og blå!
-Hvit og blå… -Rolig.
-Ta deg god tid. -Vær forsiktig.
-Kom ned. -Forsiktig, Leone.
Leone!
Hvordan går det?
Hva skjedde? Hvorfor gjorde du det?
Jeg tror jeg trengte å puste litt.
Du var høy.
Du kan ikke gjøre det alene!
Du er alltid den samme.
Jeg har skyldfølelse fordi jeg ga dem til deg.
Det var ikke din skyld. Jeg gjorde det selv.
Faktisk…
-Ikke reis deg. -Hva gjør du?
Jeg sier aldri dette,
men jeg er glad i deg.
Endelig.
Gi meg en klem.
-Forsiktig. -Forsiktig.
-Vi ringte foreldrene dine. -Hva faen, Ja?
Vi måtte, beklager.
Jeg har det bra.
Ja, du ser bra ut.
Sønnen min heter Leone. Hvor mange Leoner er det?
-Jeg forstår. -Leone Ferrari. Han er her.
-Er du moren hans? -Nei, tanten.
-Men dette er faren. -Jeg er faren.
-Hvor er han? -Rom 103, første etasje.
Rom 103, første etasje. Kom.
-Hvor er første etasje? -Den veien.
Leone, kjære. Lever du fortsatt?
Hvordan går det?
Er alt i orden?
-Hei, tante. -Hva har du gjort?
-Jeg falt. -Hvordan?
Han har bare noen blåmerker.
CT-skannen var fin, så…
Legen sa han kan dra hjem i morgen.
Nei, jeg kan dra hjem i kveld.
Men hva skjedde?
Ingenting, pappa. Jeg klatret bare.
-Du klatret? -Uten beskyttelse.
Beklager, pappa.
Jeg dreit meg ut.
Vi har alle dritt oss ut.
Beklager, kjære.
Alt er i orden.
Ok? Alt er i orden.
Herregud, jeg besvimer. Gi meg en stol.
-Skal vi dra? -Dette stjal 40 år fra livet mitt!
-Vi drar. -Ja, vi ordner dette. Takk.
-Få dere litt søvn. -Ha det.
Takk. God natt.
-Hvis dere trenger noe… -Da ringer vi.
Ha det, Leo.
AKUTTMOTTAK
God kveld. Leone Ferrari. Han kom nettopp.
Hvor er han?
-Hvem er du? -Faren hans.
Faren hans er her alt.
Jeg er den andre faren hans! Hvor er han?
Surrogatfamilie.
-Greit. Rom 103, første etasje. -Takk.
Gutten har to fedre. Mine stakk til USA.
Leone!
Hvordan går det?
-Hei, pappa. -Det går bra.
Ikke se så trist ut.
-Hva skjedde? -Ingenting.
Han prøvde å ta livet av seg
ved å klatre opp en ti meter høy vegg uten beskyttelse!
Leo!
Du har fæle foreldre, men aldri gjør dette igjen!
Det var en ulykke. Jeg var ikke suicidal.
Du skremte meg sånn.
Vet tante det?
Hva da?
Om DNA-et.
Selvsagt vet jeg det.
-Hva synes du? -Hva skal jeg si?
Det endrer ingenting.
-Selvsagt ikke. -Hvorfor skulle det det?
Så hva skjer nå?
Nå må vi snakke med Tilly. Hun må forklare.
Så cocktailen virket ikke?
-Cocktailen? -Det er en familiegreie.
God kveld.
Leone Ferrari, er han her?
Ja. Hvem er du?
Jeg er hans Dede.
Hans Dede.
-Jeg forstår ikke. -Hans Dede!
Jeg forstår det.
-Men jeg skjønner ikke. -Moren hans.
-Selvsagt. -Ok. Vi manglet moren.
Det er fortsatt rom 103, fortsatt i første etasje.
Hvor?
Første etasje.
Takk!
Nei, du kan vente her.
-Hva? -Vent her.
Er det den tredje faren? Hvor stor er denne familien?
-Hei. -Hei, Dede.
Hei, Tilly.
Kjære, går det bra?
-Hvordan skjedde dette? -Jeg falt.
Men det går bra.
Hvordan falt han?
Hva skjer?
Sett deg, Tilly.
Sett deg. Det er best.
Ja, Tilly. Sett deg.
Dette er en familiesak. Det er best om dere tar det med hverandre.
Og jeg vil helst ikke vite om cocktailen.
-Ha det. -Ha det, Monica.
Tilly?
Kan du forklare?
Er dette resultatene?
Kan du hjelpe oss å forstå?
Leone er en stor gutt. Dette involverer ham.
Han burde vite det.
Vær så god.
Dette er en overraskelse for meg.
Det jeg mener er…
Jeg håpet dette aldri ville skje.
Jeg tvilte, men da Leone ble født, lignet han på Paolo.
Jeg tenkte at det gikk bra.
Hør her, Tilly. Kom til poenget.
Kom igjen.
Vi hadde prøvd i to år.
Alle fiaskoene var hjerteskjærende.
Det var vårt sjuende forsøk og vårt siste embryo.
Etter det måtte vi ha begynt på nytt.
Men på de to årene skjedde det mye i livet mitt.
Mannen min…
Stephen og jeg ble separert.
Skilsmisse.
Du vet hvordan det er. Men Leroy og jeg hadde møttes.
Da graviditeten begynte,
trodde jeg embryoet endelig hadde festet seg.
Og jeg tenkte aldri på det igjen.
Jeg var alltid nøye med å følge legens instrukser.
Jeg avsto alltid fra samleie etter inseminering.
Alltid? Hallo!
Bortsett fra én gang. Det skjedde bare én gang.
Uventet.
Du burde ha sagt det.
-Hvordan da? -Hvordan da?
Hvordan kunne jeg ødelegge gleden deres? Det var én liten mulighet…
Og dere sa dere ville adoptere om dere kunne.
Så Dede…
Hvem er faren min?
Hei! De slapp meg inn.
God kveld, alle sammen.
-Hvordan går det? -Leroy. Kjære, jeg…
Jeg har noe å fortelle deg. Bli med meg.
Vennen?
Leone, jeg…
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Hva skal vi gjøre?
Jeg vet ikke.
Det kommer an på hva Leroy sier.
Hva vil du at Leroy skal si? Hvem bryr seg om det?
Han er vår sønn. Vi oppdro ham!
Vi oppdro deg. Greit, Leone?
Du er sønnen vår.
Beklager, jeg…
Jeg måtte si det til ham først.
Jeg ville ikke at noen andre skulle si det.
Så er det Leroy?
Nei. Herregud!
Jeg beklager.
Jeg beklager om dere tror det. Det er ikke Leroy, nei.
Er det ikke Leroy?
Tilly, hør her. Vær så snill. Jeg er forvirret. Hjelp oss.
Hvem er faren til sønnen vår?
Når man har vært gift i ti år…
Når du har fått tre barn med en mann, kan man ikke avslutte det så brått.
Det er igjen noen spor av kjærlighet.
Stephen?
-Stephen? -Eksmannen din?
Stephen?
Unnskyld.
Jeg skammer meg.
Leone?
Jeg bar deg i ni måneder.
Men jeg ga deg til Simone og Paolo
fordi jeg visste hvor høyt du ville bli elsket.
Jeg sa ikke hvem faren din var fordi det ikke hadde noe å si.
Simone og Paolo gjorde deg til den du er.
Ikke jeg.
Ikke Stephen.
Det er det som betyr noe.
Tilgir du meg?
-Leroy? Kan du filme oss? -Å ja!
-Jeg tilga Tilly. -Kom igjen!
Vi tilga henne.
Ingen av oss klarte å være sinte på henne.
Hadde hun ikke hatt det svake øyeblikket med eksmannen,
ville ikke jeg eksistert.
-Ciao. -Ha det, Dede.
Takket være Dede fant jeg ut at Stephen var min biologiske far.
Forsiktig.
Selv om jeg aldri fikk møte ham.
HVIL I FRED
Tilly tror Stephen kom tilbake som ånden
han var før han ble født, og nå lyser han opp Melkeveien.
Jeg tenker på ham når jeg ser på himmelen.
Problemet var som vanlig hva italiensk lov mente om det.
I noen spesielle tilfeller kan man heldigvis be om adopsjon.
Og advokaten klarte endelig
å få begge navnene deres på fødselsattesten min.
Så til slutt ble denne rare familien sammen igjen.
Det er selvsagt bare en uttrykksmåte.
For vi var en familie som alle andre.
Og noen ganger slår familier opp.
Livet mitt har forandret seg litt.
Jeg har to hjem nå.
Jeg tilbringer noen netter hos pappa Simone og kjæresten hans,
og andre netter hos pappa Paolo og…
Det er bare Paolo.
De er ikke sammen lenger.
De er glad i meg, og det er alt jeg ber om.
Vi har hatt mange eventyr sammen.
Vi er og vil alltid være en familie.
Det var bra.
Jeg ville fortelle historien om familien min og dens katastrofer
fordi jeg vil at loven skal innse at en fødsel
blir påvirket av millioner av mennesker.
Menn og kvinner bundet med usynlige tråder,
som kan være litt sammenfiltret.
Men hovedpersonene i denne historien er foreldrene mine.
Mine ekte foreldre.
Simone og Paolo.
Takk for…
…at dere ønsker meg velkommen og hjelper meg gjennom
dette rare livet.
Bravo!
Kom igjen, Leone!
Når tar kjærligheten slutt?
Når du kommer hjem og sokkene hans ligger slengt,
og du tror ikke lenger han er opptatt, du vil bare kvele ham med sokkene.
Når du innser at…
…dere ikke forstår hverandre.
At dere har tatt to ulike veier.
Hvis kjærlighet tar slutt, var det ekte kjærlighet?
Det var kjærlighet, ja.
I beste fall blir det vennskap, i verste fall blir det hat.
Hvordan ville livet ditt vært om jeg aldri ble født?
Jeg vil ikke engang tenke på det!
Kom igjen, Leone! Uten deg? Vær så snill!
Det ville vært et liv uten glede, uten farge, et liv i svart og hvitt.
Og bare med ham… Nei!
Har du skrudd det av? Skru det av.
Hør her, Leone.
Hør her.
Faren din og jeg elsker kanskje ikke hverandre som før,
men vår kjærlighet skapte deg, en gutt som er her nå,
i live, foran meg, som fortjener all kjærlighet i verden.
Er det av?
Tekst: Trine Friis