Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Balkanske vojne so trajale deset let.
Etnične napetosti so vodile do prelivanja krvi, 4 mio pregnanih ljudi
in terjale so več kot 100.000 življenj.
Leta 2008 je na stotisoče ljudi še vedno v izgnanstvu.
Več kot 10.000 ljudi pa še vedno pogrešajo.
Gospod? Na vrsti ste.
Republika Ženeva vas je sprejela,
da oceni vašo pravico do švicarskega državljanjstva.
Trenutno nimate državljanjstva
in vaš trenutni status vam dovoljuje, da ostanete znotraj meja Šivce.
Kakšno vprašanje?
Gospod, ali poslušate?
Ja, oprostite.
Prišel sem naravnost z nočne izmene.
Gospod,
rada bi slišala vaše osebne razloge,
zakaj ste sploh prišli v Švico.
Star sem bil 15 let,
bila je vojna.
Dali so me na humanitarni let.
Toda kaj ni v vaši državi zdaj mir?
Veliko vaših rojakov se je že vrnilo tja.
Niso se vrnili
po lastni volji.
In če se vrneš, pomeni, da zapustiš Švico za vedno.
Ne morejo se več vrniti sem.
Toda lahko se vrnete v svojo državo, ne?
Mislila sem, da imate pri vas velike družine.
Večina moje družine je mrtva. Vsaj moški.
In vaši starši?
Nikoli jih nisem imel.
Posvojili so me kot siroto
in odraščal sem pri rejnikih.
Zaprosili ste za pospešen postopek,
ker imate v domovini nekaj nujnega.
Glede na to, da je vaša družina mrtva, kam boste šli?
Tam imam še vedno sestrično.
Živa je. Preživela je.
Remo.
Una tukaj.
Moj glas se je spremenil v desetih letih.
Umrl bo.
Pravijo, da v vas prihajajo volkovi.
Nekaj se dogaja.
Prinašajo trupla iz preteklosti.
Moraš se vrniti.
Toda ne pričakuj, da so stvari take, kot so bile.
Oče.
Šla ga bom obiskat.
Minilo je deset let, lahko še malo počaka.
Orestina.
Oče.
Tukaj je.
Kaj se je zgodilo s Skenderjem?
Zdravnik je rekel, da ga je kap.
Si ga odpeljala v bolnišnico?
Upali smo, da si bo sam opomogel.
Toda zdaj je prepozno.
Ceste so zaprte, saj so prišli volkovi.
Se ti je zmešalo?
Prosila sem te, da prideš, ker mora biti tu moški, če umre.
Nič drugega.
Prav sem imela, da sem ga poklicala. Kajne, oče?
Tisti dan, ko je videl prve znanstvenike,
je vedel, da se bo nekaj zgodilo.
Zato se je njegovo telo vdalo.
Noče, da se še kdo dotakne njegove zemlje.
Čeprav je vas že pravo mesto duhov.
Ko sva govorila po telefonu,
zakaj mi nisi povedela za masovno grobišče?
Nisi preveč šokiran, zdaj ko si izvedel.
Si že videla masovno grobišče?
Se upaš iti? Imaš jajca?
Žal naši prevajalci niso prišli. Bo angleško v redu?
Ja.
Jaz sem inšpektor, zadolžen za vašo družino.
Torej za ljudi, ki naj bi jih našli tu.
Ste prinesli seznam?
Vsaka družina mora prinesti seznam svojih sorodnikov.
Prosim, pridite v mojo pisarno čim prej.
Najbrž nisi vajen tega.
Zakaj mi nisi dala sladkorja v čaj?
Mislim, da si imel v življenju dovolj sladkorja.
Kakorkoli, hotel sem vprašati...
Ali še uporabljate vodnjak?
Se bojiš?
Orestina.
Kaj je narobe z njo?
Ali še vedno ne govori?
Čudno je, da je tukaj.
Mislila sem, da se ne bo več vrnil
po tem, kar nam je naredil.
Ne vem, kako se naj vedem vpričo njega.
Nikamor več ne spada.
Se vidi.
Vem, vem.
Stara 24 let, neporočena...
Oče mi bo umrl.
In zdaj se prikaže posvojeni fant.
Kaj naj naredim? Nisem kot drugi.
Si se izgubil?
Kako si, stari? Mislili smo, da si izginil.
Vrnil sem se.
Dobrodošel. Skoraj bi ti postavili spomenik.
Se spomniš tega kraja, kjer sva odraščala?
Švica, kaj?
Ja.
Še vedno živim tam, toda... -Vem, zakaj si se vrnil.
Si videl cirkus, ki je prišel v mesto?
Kako je tvoja družina?
Nikogar ni več od moje družine.
Se spomniš Flamurja?
Daj, pojdiva.
Kaj si počel tam?
Kaj ti mar?
Pomiri se, nikoli ne veš, kaj lahko naredijo volkovi.
Domov greva.
Pospremili vaju bomo.
Ni treba. Naša hiša je blizu.
Vemo, kje živiš.
Se nam boš pridružil in pobil nekaj volkov?
Ja. Kdaj?
Kadar hočeš.
Ko se boš naveličal žensk, bomo prišli.
Greva.
Ti fantje so ničprida.
Samo čistijo orožje in čakajo naslednjo vojno.
Ti fantje so bili moji najboljši prijatelji.
Una.
Kaj se je zgodilo zadnjih deset let?
Vojne je konec.
Nisi se boril. Pozabi nanjo.
Kljub temu sem trpel.
Ne boš verjela, koliko sem trpel.
Torej mi ne povej.
Pusti preteklost za sabo.
Lahko tudi grem in vas pustim pri miru.
Ne boš šel.
Drugače se ne bi vrnil.
Vso noč bomo brez elektrike.
Iz dneva v dan je slabše.
Kmalu se bo zgodilo nekaj res posebnega.
Kaj govoriš?
Konjunkcija treh nebesnih teles.
Ko so poravnana, se prekrivajo,
je res nekaj posebnega.
Zvezde poimenujem, veš?
Kako to misliš?
Jim daš dekliška imena?
Imena ljudi, ki so mi storili žal.
Narediva seznam za znanstvenike.
Glej to.
Zaklad iz zemeljskih globin.
Si prepričan, da hočeš videti fotografije?
Skender ne dovoli, da jih vidiš.
Daj, Una. Zdaj naju ne bo ustavil.
Videti si res nevarna.
To žensko sem videl, ko sem prispel.
Flamurjeva mama je.
Se je ne spomniš?
Vedno je bila čudna.
Sofie, najbolj čudna ženska v mestu.
Kako si jo lahko pozabil?
Tu so vsi.
Skender, jaz, Orestina, Besim in njuna dva otroka.
Tik pred velikim napadom.
In, seveda, jaz sem moral fotografirati.
Samo imena na seznamu.
Pusti! Lahko jo strgaš.
Pomiri se, samo bolje sem si jo hotel ogledati.
Kdo je to dekle?
Pojma nimam. Neko dekle.
Skender je bil šarmer.
Dekleta so se ga najbrž bolj bale kot pa bile zaljubljene vanj.
Počakaj, malo sem še hotel gledati.
Zakaj?
Tako ali tako so skoraj vsi mrtvi.
Ti vsaj imaš fotografije staršev.
Jaz pa najdem pomen kjerkoli.
Izkopljete ostanke in jih skušate spet sestaviti.
Kot bi se šli sestavljanko.
Tudi tako lahko rečeš.
Naše delo dojemamo kot nekakšno psihološko zdravljenje.
Toda zapleteno je, saj veš, trupla
niso vedno na enem mestu.
Storilci so naredili vse, da bi skrili svoje zločine.
Zemlja ima svoje skrivnosti.
Lažje se je pogovarjati z mrtvimi kot z živimi.
Kaj se je zgodilo tu?
Kot sem rekel...
Seznam naj nam bi pomagal pri iskanju.
Gospodična Hoxha?
Prosim, sredi nečesa smo.
Poznava jo, v redu je.
Utrujena sem.
Utrujena sem od čakanja, da bo konec tega dela.
Prekleto utrujena sem.
Inšpektor pravi, da mora nekaj dokončati,
potem pa pride k vam.
Una...
Najbolj trmasto dekle v mestu.
Pijana sem.
Vsi to vejo... vse.
En duh, dva duha, trije duhovi,
štirje duhovi, pet duhov, šest duhov...
Torej... vidita,
težava je glede teh dveh seznamov.
Glede tega, ki ga imamo mi, in glede tistega, ki si nam ga dala.
Fatima.
Glede na popis ta ženska manjka na vajinem seznamu.
Bila je članica vajine družine, ne?
Stvar je v tem, da mora družina potrditi njen obstoj.
Eno ime,
eno truplo.
Kdo je Fatima?
Ne vem.
Mogoče sestrična.
Čudno je.
Kaj je čudno?
Videti imena teh, ki več ne obstajajo.
Prej sem ti rekla,
da je to svet duhov. Privadi se mu.
Najbrž je tako lažje pozabiti nekoga.
Tako kot ste pozabili mene.
Kako samoljubno.
Nekdo manjka na Hermannovem seznamu.
Je mogoče to Fatima?
Samo pokimaj.
Remo.
Pozabi na to žensko.
Ali ni dovolj zate, da bodo izkopali vsa trupla?
Toda Una, če ne najdemo te ženske,
v čem je potem poanta tega?
Zakaj odgovorov ne poiščeš v zvezdah?
Mislim, da gre Remu bolje kot pričakovano.
Mogoče bi moral poskrbeti za nas.
Ne morem več biti glavna v hiši.
POROKA
Biti moramo tiho,
da slišimo jokati rožo,
da slišimo jokati rožo.
Sofie, sprašujem se, kdaj bo napočil moj dan.
Imaš še čas.
Daj, Fatima, pusti čaj.
Dober dan.
Dober dan. Dobrodošli.
Dobrodošli.
Besim.
Se bojiš svoje poročne noči?
Ne skrbi. Orestina bo dobra žena.
Ena izmed nas bo.
Ne, ne gre za to.
Kaj je torej?
Sosedje bodo užaljeni.
Upam, da bodo užaljeni.
Dovolj orožja imamo, da jih lahko sprejmemo, kot si zaslužijo.
Imam prav?
Zdaj pa mi pokaži, da si srečen?
Moja mala Una.
Danes imamo poroko.
Lahko to vidiš?
Moja deklica, ali smo se izkazali,
ker na zabavo nismo povabili tistih tatov?
Prišel sem čestitat tvoji družini in ji izkazat spoštovanje.
Tukaj je prekletstvo,
znak slabega, ki prihaja.
Bolje bi se moral naučiti naš jezik.
Iti moraš.
In ne približuj se več moji družini ali zemlji.
Sploh nočem vedeti, zakaj si si drznil danes priti sem.
Fatima, pridi.
Pojdiva.
Kakšen kraj.
Una.
Mi lahko zapoješ kot včasih?
Dežela ni zadržala svojega junaka.
Odšel je, da se ne bi več vrnil.
V zemlji je pustil samo eno seme.
Iz katerega je vzklil
bodičast grm.
Bolje je, ko pojem z drugimi ženskami.
Toda kot veš, tu ni možnosti za ure petja.
Mislim, da bi se tudi jaz naučil peti.
Petje je žensko delo.
Od kdaj ti je mar, kaj je za moške in kaj za ženske?
Odkar so me prisilili, da sem ženska.
Pozabi.
Una.
Ta sedež je zate.
Midva sva polomila drugo gugalnico, ne?
Lahko pomagam?
Ne potrebujem pomoči.
Pridi bliže, Fatima.
Zemlja...
Ta zemlja je naša.
Ko poslušam tvoje govorjenje, bi mislila, da si kmet.
Kasneje boš razumela, moja draga sestra.
Brat, to sem slišala že stokrat.
Spat grem.
Fatima.
Pomisli,
da karkoli narediš...
Vse, kar narediš, ima lahko zelo dramatične posledice.
Tudi to smo že slišali.
Imela sva starše. Ni treba, da jih nadomestiš.
Fatima!
Sedi in poslušaj!
Tudi ti poslušaj.
Vedeti moraš, kje ti je mesto v družini.
Ne misli, da te nisem videl.
Videl sem, kako sta se pogledala.
Ta tat, mučitelj.
Vsi so isti!
Tako da sploh ne pomisli na to!
Moja draga sestra.
Ne pusti, da gre črv v jabolko.
Daj, vstani.
Nisi še videla nikogar z brazgotinami?
Našli so druga trupla.
Morava jih identificirati.
Lahko so Besim in otroci.
Sta pripravljena?
On je.
Spomnim se ga od zadnjič,
ko si je dal poročni prstan na to verižico.
Si prepričan?
Rekel je, da ga prstan moti pri streljanju.
So našli otroke? Upam, da so našli tudi njih.
Pojdiva.
Daj, pojdiva.
Jebenti, tako se še nisem počutil.
Torej.
Kaj pa ta ženska?
Morava se pogovoriti o njej.
Kateri letnik je bila?
Koliko je bila stara?
Stvar je taka.
Lahko je živa.
Samo tvoje telo hočem.
Da ga povoham.
Zate hočem biti moški, kakršen sem bil prej.
Kaj, če umre?
Nikogar drugega nimam.
Reci kaj.
Kot da hočeš, da umre.
Mogoče so volkovi tu z razlogom.
Toda moramo ga poskušati rešiti.
Tako kot je on rešil toliko ljudi v teh krajih.
Vsaj poskusiti moramo.
Poglej!
Tvoj oče, junak.
Celo življenje mi je grozil, da me bo pretepel in vrgel sem.
Rekel je, da spadam sem.
Da spadam sem!
Reci kaj.
Zakaj se odmikaš stran od mene?
Misliš, da bi očistil ta kraj?
Obrat je zjeban.
Nekaj časa ne bo elektrike.
Una.
Glede včeraj...
Vem. Razumem.
Mogoče te ni imel rad. Toda biti moraš moški.
Obrni nov list. Umira.
Zakaj si postal tako...
Tako mehek?
Ali vsi delate tu?
Ja.
Topimo zemljo, za katero smo se borili.
Dandanes ljudi zelo zanima, kaj je spodaj.
Znanstveniki bi morali pohiteti.
Volkovi so lačni.
Mogoče bi vlada morala narediti nekaj glede tega.
Če vprašaš mene, je to znamenje, da se nam obeta nekaj slabega.
Vsak od nas si zasluži nekakšno kazen od zgoraj.
Torej, Remo,
ali še vedno znaš ciljati?
Streljati?
Torej,
nisem držal veliko orožja.
Čez pol ure se dobimo pri vstopu v gozd.
Remo se bo lahko izkazal.
Čudno je, kako so mi prav Skenderjeva oblačila.
Zanima me, kaj si bodo ljudje mislili o meni.
Kaj hočeš?
Se pretvarjati, da se boriš?
Preveč smo se že borili.
Komu je zdaj mar?
Meni je mar.
Potrebujem Skenderjevo puško.
Pozabi nanjo!
Pomilovanja vreden si.
Zakaj jo hočeš?
Da bom pomagal fantom.
Ne moremo biti v temi.
Dovolj imam tega, da mi sodiš in pridigaš.
Misliš, da si boljša od mene,
samo zato, ker si hči tako imenovanega junaka?
Dobro, sam bom šel ponjo.
Se mi hočeš vsiljevati?
Mogoče bo to delovalo.
Zdaj, ko si s fanti, se ti zdi, da mi lahko ukazuješ?
To je puška mojega brata.
Se ga spomniš?
Vse nas je branil s svojo puško.
Vzemi jo.
In Flamur?
Rekel sem mu, naj gre sam.
Hotel sem biti sam s tabo.
Srečali se bomo pri stari grobnici.
Pridi.
Pojdiva v te preklete gozdove.
Upam, da se nihče ne poigrava z nami.
Ne vem, ali je Flamur ali so volkovi.
Remo.
Flamur!
Na tla.
Si dobro?
Utrujen sem.
Moja duša je utrujena.
Te puške.
Teh gozdov.
Teh volkov.
Ne vem...
Ne vem, kako nas ta zemlja nosi.
Jebenti. Kot da volkovi ne bi obstajali.
Kaj se bo zgodilo s trupli?
Nič.
Izkopali bodo nekaj trupel.
Ostala bodo pustili v zemlji.
Grob bodo zasuli nazaj in to je to.
In nič ne bo več rastlo na tej zemlji.
To ni res.
Zemlja je prilagojena vojni.
Navadila se je je.
Remo.
Čas je, da priznaš.
Povej mi, kako si ubežal temu kraju.
Bilo je na dan, ko so nam rekli, naj zbežimo.
V našo hišo so prišli vojaki in nam rekli, naj odidemo,
saj prihaja milica, ki nas bo pobila.
Bil sem z Uno
pri starem hrastu.
Skender naju je klical
in naju našel.
Videl je da sva se poljubljala.
Močno me je pretepel.
Kričal je name in me tepel.
Rekel je, naj takoj izginem.
Šla sva domov in...
V kleti so dali puške vsem moškim.
Skender je dobil puško. Eno je dal Uni,
meni pa ni dal nobene.
Rekel je, naj grem v staro hišo in se skrijem.
Šel sem.
Skril sem se.
Čim sem prispel tja, so začele padati bombe.
Prišli so pripadniki milice in me začeli mučiti.
Močno so me začeli pretepati.
Rezali so me po telesu.
Rekli so,
da sem celo brez ureznin videti kot pošast.
Samo zato, ker nisem bil kot oni.
Uspelo mi je pobegniti skozi gozd.
Ves čas sem tekel.
Tekel sem in tekel.
Bilo je temno in strašljivo.
Tekel sem in se skrival.
Ne vem, koliko dni,
dokler nisem uspel prečkati meje.
Našli so me neki ljudje
in me posadili na letalo naravnost za Švico.
Nisem imel izbire.
Po vsem telesu imam brazgotine.
Meni ti ni treba nič dokazovati.
Toda nikoli se nisem uprl.
Bogu sem dal priložnost, da me ubije.
Toda očitno je hotel, da še malo živim.
In danes me vsi še vedno prezirajo, ker sem živ.
Veš, kakšen človek je Skender?
Skender je take vrste človeka,
ki ga lahko daš samega na otok
in mu rečeš, naj izbere deset stvari, ki jih bo potreboval.
Prosil bo za puško
in devet krogel.
In Una?
Kaj je z njo?
Ne vem.
Nekaj ni v redu z njo.
Una...
Una je videti pogumna.
Toda pozabljaš, da tudi ona trpi.
Rane...
naših žensk...
so globlje od zemlje.
POGREŠANI
Potrebujem dovoljenje starešin.
Kakšen je pravzaprav tvoj načrt?
Povrniti čast naši družini.
Najini sestri, Fatimi. Sovražniki so jo zajeli.
Nihče je ni zajel, Skender.
Sama je odšla.
To vem od dne, ko je moški prišel na mojo poroko.
Besim...
Se ne strinjaš z mano?
Se.
Ampak ne moreš nadaljevati tako.
Sovražiti ves svet.
Pojdi povedat starešinam.
Ostal bom tu in čuval hišo.
Paravojaki so na obhodu.
Nisem prepričan, da bodo prišli.
Sam sem prišel.
Položaj je iz dneva v dan slabši.
Skender Krasniqi.
Sin Rexhepa in Hadije. Naj se Bog usmili njunih duš.
Svet starešin je tega leta 1985
preučil vašo prošnjo.
Vaši želji ne ugodimo.
Zavoljo bodočih generacij
in neizogibnega krvnega maščevanja
je te sovražnosti zdaj konec.
Težko je izgubiti sestro,
še posebej po smrti vaše žene.
Toda na smrtni postelji vam je zapustila prekrasno hčer.
Častiti morate njeno življenje.
Naj kri teče v vas.
Ne prelivajte je.
Oče.
Po puško grem.
Neumna puška...
Kaj, hudiča, je to?
Una.
Pridi sem.
Zdaj, ko si se odločila...
Spet lahko govorim.
Moj rod je slab.
Uporabljamo ogenj, da bi videli v temi.
21. stoletje se nam posmehuje.
Remo.
Poslušaj.
Če je to, ker pravi Agim, res...
Nič nimam proti tebi.
Zdaj, ko ni sovražnika,
ki bi ga okrivili za vse, smo začeli iskati
sovražnika med nami.
In kar je še hujše, hočeš izpasti
kot junak ali pa kot žrtev.
Oba statusa zahtevata spoštovanje.
Oba sta enako spoštovana.
Katastrofa je.
In kar se tiče tebe, Remo,
ti si...
Dvojna katastrofa.
Nisi ne žrtev in ne junak.
Z eno besedo,
zjeban si.
Zakaj nisi odšel po vojni?
Ne moreš pustiti dolgov za sabo, Remo.
Dolgov komu?
Dolgov tej deželi.
Remo.
Nisi nam povedal.
Je bolje tukaj ali tam?
Na zdravje.
Zbudi se.
Danes je pomemben dan.
Končno si svoboden.
To je usoda.
To, da si tukaj...
To jutro.
To jutro, ko je umrl Skender.
Kaj?
Toda tu ne boš našel Fatime.
Vedno sem se počutila krivo, od tistega dne.
KRIVDA
Dober večer, Skender.
Si naju klical?
Moram se pogovoriti s tvojo ženo.
Sofie.
Kje je moja sestra?
Ne vem, Skendar.
Bili sta najboljši prijateljici. Veš, kje se skrivajo.
Pomisli na svojega sina.
Ne bi hotela, da se mu kaj zgodi.
Samo povej mu.
Naredi to.
To, kar ti bom povedala,
je šlo od ust do ust,
toda tega niso nikoli pogoltnili.
Resnica je...
To.
Se spomniš te fotografije?
Vsa skrivnost je bila zadaj.
Našla sem nekaj zakopanega.
Ta zemlja je polna skrivnosti.
OTROK
Kaj delaš tu?
Ti je jasno, da so volkovi prišli dol do vasi?
Mogoče se spomniš stare zgodbe.
Sovražnik se pripravlja na napad.
Pojdi domov.
Živi svoje življenje. Jaz sem dobro.
To ni povezano s tabo, samo svojo svobodo hočem.
Skender,
poslušaj svojo sestro.
Ne prelivaj krvi.
Če pustim, da mi sovražnik ukazuje,
je bolje, da si izkopljem grob.
Moje tukajšnje življenje s Fatimo je samo delček zgodovine.
Toda tvoja dejanja vplivajo na naslednje generacije.
Dolgo sem čakal na to vojno. Pripravljal sem se nanjo.
Fatima, odloži puško. Vzemi stvari, domov greš.
Toda ti, Ljubomir,
boš umrl na tej zemlji, ki jo imaš za svojo.
Fatima, kaj si naredila?
Kaj si naredila?
Zdaj smo družina.
Fatima!
Poslušaj me.
Skrivnost obdrži zase tako dolgo, dokler živim.
In stal mi boš ob strani.
Ti in tvoja žena Orestina.
Kaj pa ta otrok?
Zemlja nam je dala tega fanta.
Ko sem se vračal, sem ga našel z volkovi.
Tolerirali ga bomo.
Toda nikoli ne bo eden izmed nas.
In tako se je začelo to poglavje naše družine.
S krvjo matere.
Kje so znanstveniki?
Hermann je moral oditi.
Umrl je nekdo iz njegove družine.
Krog se je sklenil.
Una, imam znamenje.
Sem sin moža,
čigar družina in prijatelji so požgali to vas.
In dali trupla v to luknjo.
Tudi jaz imam znamenje.
Celo precej njih.
Oče je bil morilec,
ki je držal v šahu celoten kraj zaradi svoje norosti.
Ja, toda tvoja znanmenja so sprejemljiva.
To, da imam umazano kri, ni.
Nikamor več ne grem.
Kako to misliš?
Ne moreš pustiti dolgov za sabo.
Dolgov komu?
Tej deželi.
Deželi v meni.
Kje si to slišal?
Mogoče sem mlada.
Toda občutek imam, da sem dolgo živela.
Veš, kaj mislim.
Hotela sem, da kaj rečeš.
Ker bi me lahko samo ti prepričal v karkoli.
Toda nič ne moreš reči. Razumem.
Nikoli nisem imela izbire. Glede ničesar.
Vrnil si se s svoje odiseje
in zdaj je čas, da odidem jaz.
Žalostno je,
toda to je najveličastnejša zgodba, kar sem jih živela.
DEŽELA V MENI
Ne bomo nehali raziskovati
in konec našega raziskovanja bo, ko bomo prišli na začetek
in ponovno spoznali kraj.
T.S. Eliot
MEDIATRANSLATIONS