Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
Fejes! Szép volt!
Ne! Ne rúgd el!
- Basszus! Grimaud-ékhoz ment. - Eltört valami?
Csak a baj van veled.
Te rúgtad oda, te mész érte.
Igen. Talán nincsenek otthon.
Dehogynem. Itt a kocsijuk.
És? Félsz?
Nem, nem félek.
Akkor gyerünk!
Gyerünk!
Gyerünk! Menj már!
Csipkedd magad!
Jesszus, gyerünk már!
Marc bácsi?
Betty néni?
Véletlen volt!
Itthon vannak?
Van ott valaki?
Marc bácsi?
Halottak!
Mind meghaltak!
Segítség! Valaki segítsen!
Hallasz, Thomas?
Mi történt?
Épp fürdettük, amikor úgy tűnt, hogy ébredezik.
Thomas?
Nyisd ki a szemed!
Szorítsd meg a kezem!
Ez az! Szorítsd meg!
Nagyon jó!
A másikat is! A másik kezemet is!
Gyerünk, nyisd ki a szemed!
Nyisd ki a szemed! Kórházban vagy.
Kórházban vagy. Egy csövön keresztül lélegzel.
Tudjuk, hogy fáj. Kivesszük. Előkészülünk rá.
- Semmi baj. - Kezdhetjük. Igen.
Segítünk, jó? Csak nyugalom!
- Nem kell izgulni. - Rendben.
Jó. Lélegezz!
Kivesszük a csövet.
- Ne aggódj! Kivesszük. - Remek!
- Felültetünk. - Gyerünk!
- Gyerünk, köhögj! Erősen! - Jó!
- Nagyon jó. Ennyi. - Tökéletes!
Kész vagyunk.
Egy orrkanül fog segíteni lélegezni. Nem fog fájni. Az orrodba helyezzük.
- Lélegezz mélyen! - Ez az!
- Nagyszerű! - Semmi baj.
- Ez az! - Jól van.
Visszatértél.
Jó napot, Thomas!
Felismer?
Anna Kieffer vagyok, a pszichológusa.
Találkoztunk, amikor felébredt. Emlékszik?
Így már jobb, nem?
Nem tudok mozogni.
Ez most normális.
Sokáig volt kómában. Nagyon gyengék az izmai.
De itt majd gondoskodnak magáról,
és segítenek felépülni.
Én is segítek.
Emlékszem magára.
Az jó.
Arra is, hogy mi történt tegnap éjjel?
Megint pánikrohama volt.
Mitől fél?
A szörnyetegtől.
Thomas, nincs szörnyeteg.
Ezek a visszatérő emlékei. Kezdi visszanyerni az emlékezetét. Érti?
Emlékszik, hogy miért van itt?
Nem.
Már elmondtam.
Szeretné újra hallani?
Jól van.
Szörnyű dolog történt az ön otthonában.
Három évvel ezelőtt.
A szüleit, Bettyt és Marcot, agyonlőtték.
Az unokatestvére, Dylan is ott volt.
Őt lelőtték, majd megfojtották.
Magát, Thomas, megtaláltuk.
Nem sokon múlt az élete. Hasba szúrták.
Ekkor 16 éves volt.
Most 2001 van. 19 éves.
Hall engem?
Thomas?
Thomas, nézzen rám!
Thomas!
Thomas, maradjon velem!
Fogd meg a kezem!
Szorítsd meg, ahogy csak bírod! Thomas, szorítsd meg a kezem!
- Gyerünk! Szorítsd meg a kezem! - Laura!
- Tessék? - Hol van?
Hol van a testvérem?
Erről inkább a pszichológusoddal beszélj!
Lássunk munkához! Szorítsd meg a kezem!
Gyerünk, Thomas! Nézd! Így!
Ez az!
Erősebben!
Tudod erősebben?
Jól van. Elengedheted.
Engedd el, Thomas! Nyisd szét az ujjaidat! Engedd el a kezem!
Jól van.
Jó.
Gondoltam, jobb, ha tudja.
Rendben, köszönöm.
Ne bántsa a tesómat!
Miért bántanám?
Itt van?
Nem.
- Nincs itt. - Hol van?
Azt mondta a gyógytornásznak,
hogy a testvére is ott volt a gyilkosság éjjelén?
Nem csinált semmit.
Én nem vagyok rendőr, Thomas.
Ki fogják hallgatni.
De van egy kis időnk, hogy megértsük, mi történt.
Hol van a tesóm? Látni akarom.
Figyeljen!
Laura eltűnt.
Tessék?
A testvére eltűnt.
Segítek felidézni az emlékeket.
Tudnunk kell, mi történt.
Nagy vihar volt aznap éjjel.
A szomszédok szerint beleremegtek a falak a dörgésbe.
Hajnalban, a nappali padlóján találtak magára,
késsel a hasában.
A Rue des Corneilles 7. szám alatt lakik.
Ott van a házuk.
A családjával együtt.
Szép ház.
Egy kis kerttel.
Kiugró ablakokkal. Kétszintes.
És kövekkel díszített a fala.
Kezdenek visszatérni az emlékképek?
Igen.
Mondja el, mit lát!
A házunkat.
Van magával valaki?
Igen.
Laura.
Hogy néz ki?
Gyönyörű.
Ne, ne menj be!
Laura, ne!
Itt vagyok
magával.
Folytassa!
Le akarsz buktatni?
Ne hívj itthon!
Megadtam az üzlet számát, azt hívd!
Holnap. Nem tudom.
Furcsa, hogy üresen áll egy szoba.
Van ott valami olyan,
amit nem szeretne látni?
Nem, egyetért.
El tudok jönni korábban az üzletből.
- Uborkaszezon van. - Oké.
- Mégiscsak éhes vagy? - Igen.
Gyere, ülj le!
- Kérsz húst? - Igen.
Kenyeret?
Köszi.
Nyújtsd ide a tányérod!
Lehet, hogy kicsit túlfőtt a tészta.
Jó étvágyat!
Köszi.
Miért mosolyogsz így?
Nem mosolygok.
Mindjárt jövök.
Egy szót se!
Oké.
Minden rendben?
Igen.
Tőled?
Miért?
Nyisd csak ki!
Tetszik?
Nem próbálod fel?
De.
Nos?
Hagyd!
Majd abbahagyja.
- Felveszem. - Maradj a helyeden!
Azt mondtam, hogy maradj a helyeden.
Kér még valaki
a sültből?
- Ma meg kell enni. - Majd holnap megesszük.
Ez a kutya folyton ugat. Elviselhetetlen.
Mit jelent magának Laura?
Mindent.
Mára befejeztük.
Valószínűleg a terápián kívül is előjönnek majd az emlékek.
Hagyja, hadd jöjjenek! Ne harcoljon ellenük!
Egy dolgot kérek csak.
Nélkülem ne erőltesse az emlékezést!
Össze van zavarodva.
Összekeverheti
a múltat és a jelent.
Összekavarodhatnak az emlékek és a valóság.
Megértette?
Ez fontos.
Igen.
Köszönöm.
- Jó éjt! - Jó éjt!
Ezt leveszem. Már nincs rá szükséged.
Elsőre fájdalmas lehet a kerekesszék.
Jól vagy?
Helló!
Hogy vagy?
Szia!
- Hova viszed? - Gyógytornára.
De az a szobájában van.
Időpontra megy.
Biztos?
Igen, biztos.
- Itt van a pszichológus? - Mi ez a sok kérdés?
Mindegy. Felejtsd el!
Emeld a plafon felé a lábujjaidat! Gyerünk! Óvatosan!
Ez az! Ne erőltesd, Thomas! Ne erőltesd!
Jó. Lazítsd el! Próbáld meg nem felemelni a lábad!
Csak a lábujjaidat, jó? Gyerünk! Még egyszer!
Jó. Lazítsd el! Sóhajts egyet!
Ügyes voltál. Tényleg.
Bastien!
Próbálkozz!
Nézd! A többiek próbálkoznak.
Erőltesd meg magad, különben nem tudok segíteni.
Thomas! Menjünk át a matracra!
Oké. Ez kellemes?
Még egyszer!
Ez az!
Most jöjjön a könyököd!
- Gyerünk, hajlítsd be! - Gyerünk!
- És nyújtsd ki! Jól van. - Jó!
Hajlítsd be még egyszer!
És nyújtsd ki a karod! Szuper!
Thomas?
Feltámasztalak.
Gyere!
Próbáld megtartani a fejed!
Thomas?
Thomas, mi a baj?
Mondd el, hol fáj! Thomas?
Laurie, kérlek, segíts!
- Mi a baj? - Lazíts! Nem tudom.
Támaszd meg!
Próbálom, de… Thomas? Lazíts! Lazítsd el a fejed!
- Lélegezz! Semmi baj. - Thomas?
Thomas?
Itt biztonságban van.
Itt senki sem fogja bántani.
- Nem, itt volt. Láttam. - De csak maga látta.
- Az agya hozta létre a képet. - Nem.
- Nem a valóság. - Értem jött.
- Hallucinált. - Miért nem hisz nekem?
- Nem erről van szó. - Miért nem?
Elvitte Laurát. Most értem jön.
Hogy érti, hogy elvitte Laurát? Emlékszik valamire?
A ház előtt volt.
Fogd be, te korcs!
Ő az.
Mit keresel itt?
Már itt sem hagysz békén? Anya nem akar többé látni.
Tűnj innen!
Ne telefonálj többé!
Gyere, menjünk be!
Ez meg mi?
Betty, te vagy az?
Minden oké?
Hozzád beszélek.
Mit csináltál?
- Semmit. - Nem úgy tűnik. Csupa vér vagy.
Elgázolt egy kocsi. Így már jobb?
Mosakodj meg, mielőtt anyád meglátja!
Mi sebesítette meg?
Nem tudom.
Mi az? Csíp?
Nem. Nem érzek semmit.
Marc, én vagyok az.
Mi a baj?
Te is félsz tőlem?
Néha igen.
Miért félt Laurától?
Néha elvesztette a fejét,
és erőszakos lett?
Nem.
- Mi nem? - Nem csinált semmit.
Mitől ilyen biztos benne,
ha nem emlékszik a történtekre?
- A férfi volt. - Ki?
Az édesanyja szeretője?
Igen. Ő bántotta.
Ő bántotta Laurát?
Thomas?
Nem tudom.
Akkor ki?
Ez az! Nagyon jó!
Itt vagyok. Megtartalak. Ne félj!
Látod? Jársz.
Várj! Itt vagyok. Így ni!
- Menjünk! - Nem, folytatni szeretném.
- Nem. - Folytassuk!
Abbahagyjuk. Ügyes voltál. Gyere!
- Eressz el! - Nem.
Ne! Eressz el!
Eressz el!
- Ezt nézd! - Mi az?
Lezuhant két gép New Yorkban.
Várj! Ez komoly?
A tornyokba csapódtak. Őrület! Több százan meghaltak. Tele vele a tévé.
Még sosem láttam ilyet. Gyertek!
- Mutatja a tévé. Gyertek! - Oké, jövünk.
Két perc, és jövünk.
Ha bármi kell,
a mögött az ajtó mögött vagyunk. Jó?
Te miért vagy itt?
Nem tudsz beszélni?
Engem meg akartak ölni.
Egy késsel.
Nem tudom, ki.
Elfelejtettem.
Veled mi történt?
Ki ült benne?
Meghaltak?
Az én szüleim is.
A tesóm pedig eltűnt.
Hasonlítunk.
Mi folyik itt?
Egyedül mozogtál? Ha nem vagyok itt, ne mozogj! Érthető?
Igen.
Nagy baj történt?
Igen. Nagyon nagy.
Mi van a lábával?
Balesetem volt.
Autóbaleset?
Miből gondolja, hogy autóbaleset volt?
Becsukná az ajtót, kérem?
Ő miért néz rám így?
Nem téged néz.
Hanem engem.
Hogyhogy nem Laurával van?
Nem tudom, hol van.
Szerintem viszont vele volt.
Követte őt, ugye?
Hol volt valójában?
- Kinevetsz? - Nem.
Hé, minden rendben.
Szeretek veled lógni.
Tényleg?
Persze!
Te más vagy.
Különleges vagy.
Ne! Ez fáj!
Bassza meg!
Te nem vagy normális.
Ne haragudj! Nem akartam.
Ne érj hozzám többé!
Ne nézz ide!
Nézzen oda, Thomas!
Nézzen rá!
Jól van, Thomas. Gyorsan fejlődsz.
- Mikor tudok majd járni? - Ha így haladsz, szerintem hamarosan.
És Bastien?
Miatta ne aggódj! Csak magaddal törődj! Jó?
Holnap találkozunk!
Bastien!
Thomas!
- Mit csinálsz? Thomas! - Várj! Nézd!
Dobd vissza!
Szép volt, Bastien!
Nagyon jó!
Szép volt, Thomas! Ügyesek vagytok.
Jól van.
Gyerünk, Thomas! Ez az! Nagyon ügyes!
- Oké, hagyjuk abba a labdázást! - Miért?
Mert most abbahagyjuk.
Visszaviszem Bastient.
Köszönöm.
Laura?
Drágám, hol vagy?
Laura!
Laura, ez egyáltalán nem vicces.
Laura!
Laura?
Laura!
Mozgás, Laura!
Laura?
- Várj! - Ne mozdulj!
Gyere vissza!
Laura?
- Laura! - Maradj nyugton!
Laura!
Laura, nyisd ki!
Laura! Nyisd ki, Laura! Nyisd ki!
Te vagy az!
- Te vagy az. Mit tettél vele? - Maradj nyugton!
- Mit tettél? - Fogd be!
- Hol van? - Kuss!
Anya!
Nem érted, hogy minden a te hibád?
Nos.
Megkérdeztem. Tegnap este csak ápolónők voltak műszakban.
Az nem lehet.
- Sajnálom. Szerintem tévedett. - Nézze meg a karomat!
Igen, pánikrohama volt, és az egyik ápolónő adott nyugtatót.
- Nem! - Ide van írva.
- Jessica, 3:17. - Tudom, mit láttam. Nem hallucináltam.
- Próbált emlékezni. - Tudja, hol van Laura.
- Összekeveri a dolgokat. - Ő az.
Körbe-körbe megyünk.
Tessék?
Igen.
Körbe-körbe megyünk.
Maga tudja.
Mit tudok?
Tudja, mi történt, és hogy hol van Laura.
Én azt tudom,
hogy sok minden homályos még.
- Nem értem. - Például a revolver.
És Dylan is.
Pár nappal a tragédia előtt érkezett magukhoz.
Az unokatestvérének köze van az eseményekhez?
Gyere csak be!
Segítsek?
Nem, köszi. Kész vagyok.
A labdát nem hozod?
- Miért? Tudsz játszani? - Nem.
Látod?
Nem nehéz.
Kész vagy? Mindened megvan?
Mi a baj?
Nem értem.
Nem értem, miért küldesz hozzájuk.
Mert ők a rokonaink.
De én veled akarok maradni.
Kérlek, ne csináld ezt.
Miért? Majd…
Foglalok egy szobát a kórház mellett.
Minden nap meglátogatlak. Nem gond… Figyelj!
Dylan! Nem!
Három hét.
Három hét semmi.
Tudod…
szerintem is jobb anyukádnak, ha velünk jössz.
Érted?
Ők a rokonaink?
Sosem találkoztunk.
Nem ismerem őket.
Így igaz.
Igaza van.
De most itt vagyok.
- Itt vagyok. - Jó.
Ideje indulnotok. Hosszú út áll előttetek.
Igazad van.
Vigyázz magadra!
- Te pedig a fiamra! - Úgy lesz.
Hívlak, ha megérkeztünk.
Dylan!
Adj egy puszit!
Anya!
Adj egy puszit!
Szeretlek.
Én is téged.
Szeretlek.
Szeretlek, anya.
Mehetünk?
Tessék!
Ez a tied.
Köszönöm.
Mi az?
Nézzétek meg!
Gyere, Dylan!
Az ott apa?
Ó, a hercegnőm!
- Gyönyörű! - De aranyos!
És Dylan!
Gyere, nézd meg!
Gyere!
Szerinted nem vagyunk egy család, de nézd! Itt együtt vagyunk. Nagyon aranyos vagy!
Én vagyok a pocakodban?
Várj!
Mi van ezután?
- Hol vagyok? - Thomas, menjünk!
Miért nincs rólam több kép? Anya, hol vagyok?
- Hol vagyok? - Elég!
Menjünk!
Őrület, mekkora hó van nálatok!
És nem is olvad el.
Imádom a havat.
Rakunk be zenét?
Nem zavar?
- Rakhatunk be zenét? - Igen.
Az új kutyakozmetika…
- Friss híreink következnek… - Azok, akik a tanáraikat anyának hívják…
Ne! Ezt! Igen.
Ha kicsomagolsz
Vörös lesz ajkam
A friss vér szagától
Érintsd meg, rajta Nem szabadulsz a hatása alól
Különös csókok
Felhangosítjuk?
Boldog hétköznapok
Találok bárhol
Egy kedves kalandot
A gonosz rossz A helyi Odüsszeusz
Hajóján suhan
Pénelopé, gyerekzenész Kivágott szerelés
A testén
Mérgező virág vagyok
Mámorító az illatom
Gyilkos galóca vagyok
Falj fel, ha ezt akarod
Szívem mint a korom
A bánya mélyén a szén
A bányászokhoz tartozó…
Hülye picsa!
Ne sírj, anyu!
Ne!
- Ne sírj! - Ne!
- Eressz el! - Ne sírj!
Ne sírj, anya!
Mit érez?
Semmit.
Fogja meg a kezemet, ha szeretné.
Anna!
Jól van? Itt aludt?
Mit szeretne?
Itt vannak. Látni szeretnék magát.
Visszajövök.
- Mit keresel itt? - Semmit.
- Kifelé! - Tessék?
- Nem viccelek. Kifelé! - Jó. Elszívom és lejövök.
- Nem érted. Nem lehetsz itt. - Hé, nyugi!
Szerinted megőrültem?
Ezt gondolod, ugye?
Mi a baja ennek a kutyák?
Veszett.
Ne szórakozz velem!
Ez az igazság.
El kellene altatni.
Miért nem lehetünk itt?
Mert nem szabad.
Ez hülyeség.
Szuper szoba lenne.
Jobb, mint az alagsor.
Mi történt?
Ki volt az?
Megtalálták Laurát?
- Nincs már sok időnk. - Tudják, hol van?
Haladnunk kell, Thomas.
Árulja el!
Anna!
Tudom, honnan volt a fegyver.
Te tényleg éhes voltál.
Kérsz még?
- Nem, köszönöm. - Sok van még.
- Szedj csak! - Csak egy kicsit.
Örülök neki.
Köszönöm, Betty.
- Jól érzed magad az alagsorban? - Megvagyok.
Elmondanád, ha valami baj lenne?
Tényleg minden oké.
Akkor jó.
Szólj, hogy fel akarsz költözni!
Ez nem igaz.
De igen. Azt mondtad, hogy szuper szoba lenne.
- És hogy hülyeség így hagyni. - Nem mondtam ilyet.
Hiszek neked, Dylan. Ne aggódj!
- Nekem miért nem hiszel? - Ne kezdd!
Te hiszel nekem, apa?
Azt mondtam, hogy ne.
Kérj bocsánatot!
- Kérj bocsánatot! - Elég! Basszus!
Ezt mondta.
- Rendben. Később megbeszéljük. - Mit beszélünk meg később?
Remek időzítés!
Szeretnéd, hogy én vegyem fel?
- Mi majd még elbeszélgetünk. - Ne csináld!
Mit érdekel téged? A másik pasi az? Még mindig vele van?
Azt mondtam, ne.
Mi az? Családtag. Joga van tudni.
Csend legyen!
Dylan!
Anyukád az. Jössz?
Minden rendben lesz. Hinned kell benne.
Ismerem. Tudom, hogy harcolni fog.
Harcolni és nyerni fog.
Ne aggódj!
Sajnálom a ma este történteket.
Nem volt túl vidám.
Semmi baj.
Jól vagy?
Igen.
Anyám fura, mi?
Nem mondanám.
Itt nem olyan, mint nálatok.
Tudom.
Honnan tudod?
Nos, ami történt. Amiért ilyenek.
Tudod, hogy mit rejtegetnek a szobájukban?
Nem?
Miről beszélsz?
Egy dobozban van.
Egy szekrény mélyére rejtve.
Apám hozta ide.
Láttam.
Évekkel ezelőtt.
- Még mindig ugyanúgy ott van. - Ez hülyeség.
Pedig ez az igazság.
Talán főbe akarta lőni magát.
Vagy mindkettőjüket.
Vagy mindannyiunkat?
Vedd el a kezed!
Ne, ne sírj!
Ne aggódj! Nálam vannak a golyók. Sosem találják meg.
Nem akarom, hogy meghaljon.
Nem fog meghalni.
- Ez a kurva kutya sosem hagyja abba? - Sosem.
Ez elviselhetetlen.
Tudom.
Laura?
Itt vagy?
Megtaláltál.
Mi van ma veled?
Hol van Bastien?
Csoportot váltott.
- Miért? - Csak.
- Lássunk munkához! - Nem.
- Mi nem? - Vigyél vissza a szobámba!
Jó napot!
Nem akarom látni.
Küldd ki!
- Ne! Engedj el! - Hagyja! Semmi baj. Köszönöm.
Becsukná az ajtót kifelé menet?
Köszönöm.
Mi történt, Thomas?
Meséljen!
- Láttam a parkolóban. - Tessék?
Az ápolóval.
- Hogy érti ezt? - Árulja el az igazat!
- Mire gondol? - Árulja el!
- Tud járni, Thomas? - Árulja el!
- Tud járni? - Árulja el!
Igen.
Beszéltem az ápolóval.
Elmagyaráztam neki, hogy mit csinálunk.
Hazudik. Maga hülyének néz engem.
- Nem. Egyáltalán nem. - Végig hülyének nézett engem!
Ne rajtam töltse ki a mérgét! Az nem vezet sehová.
Miért manipulál?
Nem manipulálom. Segítek magának emlékezni.
Thomas, nézzen rám!
- Elmesélek valamit. - Ne!
- Egy kísérletet. - Kifelé!
Régen történt. II. Frigyes császár…
Azt mondtam, kifelé!
II. Frigyes császár magához vett hat újszülöttet.
Megparancsolta a dajkáknak, hogy táplálják,
tegyék tisztába őket, de ne kommunikáljanak velük.
Meg se öleljék őket.
Hogy ne alakuljon ki kötődés.
- Kitalálja, mi történt? - Leszarom.
Az összes gyerek meghalt.
Az összes.
A kötelékek tartanak életben minket.
Ne tegye tönkre a közöttünk lévőt! Csak ez maradt magának.
Nem is. Ott van nekem Laura.
Ott van Laura?
- Itt van most? - Elég!
- Tudom, milyen érzés egyedül felnőni. - Végeztünk!
Nem.
Folytatjuk.
Elmondom az igazat.
Laura beteg.
Kiskora óta magatartási problémái voltak.
- Elég! - Ez idővel csak súlyosbodott.
Elég, vagy megütöm!
Élvezi, hogy manipulál?
Maga manipulálja a saját emlékeit.
Miért akarja elhitetni velem, hogy bűnös?
Tudja, én hogy látom?
Elmondom.
A traumatizált szülők nem figyeltek a gyerekükre.
Egyedül nőtt fel, és a szenvedésből erőszak lett.
- Nem bírom! - Miért tört össze az apja?
- Elég! - Miért volt távolságtartó az anyja?
- Miért maga az egyetlen túlélő? - Ne, nem bírom tovább.
- És kié az üres szoba? - Ne!
Hol van Laura?
Hol van?
Nem tudom…
Épp ellenkezőleg.
Szerintem most elárulja nekem. Hol van Laura?
Hol volt ő végig?
Mondja el!
A fal mögött.
Mi történt?
A szomszéd kutya elpusztult.
Menjetek innen! Ne bámuljátok! Gyertek!
Dylan, jössz?
Nem csináltam semmit.
Thomas, sosem hagyod abba?
Nem bírom tovább.
Marc, vedd fel! Csinálj valamit!
Thomas, nyugodj meg!
Megfájdul tőle a fejem.
Megfájdul tőled a fejem.
Tudja, én hogy látom?
A traumatizált szülők nem figyeltek a gyerekükre.
Egyedül nőtt fel…
és a szenvedéséből erőszak lett.
- Maradj velem! - Ne!
Ne, Thomas! Nyugodj meg!
Nyugodj meg! Ne csináld!
- Ne csináld! - Anya!
Azt mondtam, hogy maradj a helyeden.
Ne! Ez fáj!
Mit keresel itt? Anya nem akar többé látni.
Tűnj innen!
Mit csináltál most?
Elgázolt egy kocsi. Így már jobb?
- Kifelé! - Tessék?
- Nem viccelek. Nem szabad. - Jó. Elszívom és lejövök.
- Nem lehetsz itt. - Hé, nyugi!
Hinned kell benne.
Vedd el a kezed!
Eressz el!
301–306. SZOBA 307–312. SZOBA
Bastien!
Ébresztő!
Bastien, el kell tűnnünk innen.
El kell tűnnünk.
Mit csinálsz? Ne!
Bastien!
Bastien, ne!
Bastien, ne! Ne!
Ne csináld! Bastien, ne!
Nem bántalak. Ne! El kell tűnnünk innen.
- Elég! - Gyerünk!
Hagyd abba! Bassza meg!
Jól vagy?
Semmi baj. Vége. Itt vagyok.
Nyugi!
Vége van. Nyugi!
Dylan?
Mit keresel ott már megint? Mondtam, hogy nem mehetsz oda.
Anya?
Mit csináltok?
Mi folyik itt?
Dylan átköltözik ide.
Micsoda?
Nem akar lent lenni veled.
Azt mondtad, hogy senki sem lehet itt.
Megölted a kutyát.
- Nem is! - Hogy tehetted?
- Nem én öltem meg, anya. - Ez szörnyű!
Egy szörnyeteg vagy.
Segítségre van szükséged. Kezeltetni fogunk.
Anya!
- Mit mondtál nekik? - Marc!
- Miért mondtad ezt? - Az igazat mondtam.
- Miért mondtad ezt? - Gondolkozz, mit tettél! Nyugi!
- Nem tettem semmit, esküszöm! - Nyugodj le, Thomas!
- Nem én öltem meg.. - Lélegezz! Elég!
- Esküszöm, nem én voltam. - Ne!
- Nem igaz. - Ne!
Esküszöm, hogy nem igaz. Nem én öltem meg.
Megijesztesz minket.
Hagyj békén minket!
Te szarházi!
Szánalmasak vagytok!
Gyerünk, tedd meg!
Marc?
Marc, te vagy az?
Marc, mi történt?
Válaszolj már az isten szerelmére!
Betty?
Betty, mi volt ez?
- Ne mozdulj! - Mit csinálsz?
Thomas! Várj!
- Ne mozdulj! - Várj!
Várj!
- Nyisd ki! - Ne!
- Nyisd ki!
Sajnálom!
Könyörgöm!
Ne csináld ezt!
Segítség!
Tudta, hogy tud járni?
Anna?
Magához beszélek. Tudta, hogy tud járni?
Akkor igen.
- Tudja, hogy majdnem megölte? - Nem. Nem hiszem, hogy bántani akarta.
Felelőtlen, amit tett.
- Az elejétől kezdve. - Menjünk ki, kérem.
- Hagyta, hadd higgye, hogy a testvére él. - Ne itt!
Nem, elég a mesterkedéseiből!
Hallania kell.
A testvéred halott. Elütötte egy autó, mielőtt megszülettél.
- Tessék! - Most jobb? Büszke magára?
És maga? Mire volt ez jó?
- Kideríteni, hogy felelős-e a tetteiért. - Tessék?
Végighallgattam, ahogy a terápia során próbált emlékezni.
- Elég ebből! Ez baromság. - Már mondtam.
Életre keltette a testvérét, hogy meneküljön a valóság elől.
Felfogja, amit mond?
Mit vár, mit tegyek?
Mondjak el mindent, okozzak dekompenzációt, és veszítsük el?
Ő egy szörnyeteg.
Joga van a kezeléshez!
Hogy meghallgassák,
hogy megértsék.
Tetszik vagy sem.
Mentse fel a bűnei alól is.
Kifelé!
Kérem.
Sajnálom, Thomas.
Nagyon sajnálom!
Levélbomba vagyok
Egy trójai faló
Mérgező ajándék maradok
Ha kicsomagolsz
Vörös lesz ajkam
A friss vér szagától
Érints meg, rajta Nem szabadulsz a hatása alól
Boldog hétköznapok
Találok bárhol
A gonosz rossz A helyi Odüsszeusz
Hajóján suhan
Pénelopé, gyerekzenész Kivágott szerelés
A testén
Mérgező virág vagyok
Mámorító az illatom
Gyilkos galóca vagyok
Falj fel, ha ezt akarod
Szívem mint a korom A bánya mélyén a szén
A bányászokhoz tartozó Kiket beborít a feketeség
Különös csókok
Boldog hétköznapok
Találok bárhol
Egy kedves kalandot
A gonosz rossz A helyi Odüsszeusz
Hajóján suhan
Pénelopé, gyerekzenész Kivágott szerelés
Testén
Zöld a szemem
Mint a méreg És mint a vipera
Zúzódásaid kékesek
Miután kiadtam mérgem És te veszítesz majd
Különös csókok
Boldog hétköznapok
Találok bárhol
Egy kedves kalandot
A gonosz rossz A helyi Odüsszeusz
Hajóján suhan
Pénelopé, gyerekzenész Kivágott szerelés
A testén
TIMOTHÉ LE BUCHER KÉPREGÉNYE ALAPJÁN
VICTOIRE LEFEBVRE-FISCHNEK, A MI VICKY BAOLINKNAK
A feliratot fordította: Sleisz Judit