Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Гаразд, поїхали.
Ось так.
Привіт, світе.
Я Тедді Джексон і хочу представити вам «Фітнес-гумки від Тедді».
Так, слухайте, гирі відходять у минуле.
Майбутнє за гумками.
Чому? Бо саме вони дають найкращий опір.
Їх можна розтягувати, робити будь-що.
Найкраще — це повторення. Повторюйте там, де вважаєте за потрібне.
Чорт, я відчув це. Щоб тобі.
Моє око. Просто в зіницю. Чорт.
Сто.
Як справи, світе?
З вами Тедді Джексон. І «Гори-жир від Тедді»,
а саме спортивна форма з повітронепроникного поліетилену.
Уявіть спортивну форму, зшиту з п'яти мішків для сміття,
крізь які не виходить нічого, крім поту.
Боже.
У голові паморочиться.
Секунду. Фітнес — це…
Ні.
Привіт, що тут у вас?
З вами Тедді Джексон і «Турнік Тедді».
Я знаю, що ви думаєте. «Тедді, що це таке?»
Я скажу, що це таке. Це регульований турнік.
Нащо я це зробив?
Бо деякі турніки надто високі.
Тож цей регулюється на комфортний рівень.
Саме так. Відрегулюйте висоту і підтягуйтеся всю ніч.
Погнали!
Давайте!
Чорт! Лорі!
Боже!
Та ну!
Лорі…
-Турнік Тедді впав мені на голову! Чорт! -Тедді.
Щоразу так, коли я записую.
Треба придумати щось безпечніше.
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
ЮТА
Можеш мовчати зі мною,
але з ним усі говорять.
Маю сказати, для мене це честь.
Працюю з ним уже кілька днів,
але він зі спецпризначенців, тож міцний…
Вибачте, недоїдки страв дружини.
Перш ніж ми почнемо, хочу розповісти трішки про себе.
Мене виростив дідусь
на замерзлому озері у 80 кілометрах від нізвідки.
Він був доброю людиною.
Він навчив мене багато корисного.
Якось прохолодної днини, коли ми рибалили на замерзлому озері,
ми побачили, що до нас наближається величезна фігура.
Це був грізлі.
Мій дід крикнув, щоб я тікав,
тож я зірвався і мої ніжки полетіли щосили.
А коли я озирнувся,
то дізнався останнє,
чого мій нещасний дід міг навчити мене.
У ведмедів дуже гострі кігті,
якими вони розрізають шкіру своїх іще живих жертв.
Я ділюся цим, бо коли ти благатимеш про життя,
я не почую твоїх криків.
Усі мої почуття давно висохли на тому замерзлому озері.
Ти марнуєш свій час.
Коли я видалю тобі очі, вуха
і яйця, всі твої органи чуття,
і ти досі не скажеш мені те, що я маю знати…
-Будь ласка. -Я розрізатиму тебе.
Як той ведмідь різав мого діда.
Це Ґренкін! Велвел Ґренкін.
Кастро-стріт, 275.
Велвел Ґренкін, він там, присягаюся.
Колись я розповім про це своїм онукам.
Або…
нікому
ніколи.
Хороший ти хлопець.
Скажи дружині, що з диким ялівцем пахнутиме краще.
Не з магазинним.
Він схожий на каведлики кролика, тож краще понюхати спершу.
Хто це був?
Ні!
Доброго ранку, Йорктауне.
Десята година чудового ранку понеділка.
Зі мною діти не говорять. Не знаю, де вони.
Хто тут прокинувся?
З днем народження.
Котра година?
Гадаю, що час…
робити дитину.
Ми можемо зробити це й у незручному положенні.
Зручному для тебе. Не для мене.
-Річ у… -Дитині?
У виживанні виду.
Що? Я лише хочу розкласти все по полицях.
Я тебе почула.
Але ти ж знаєш, що не можеш натедити?
Що це означає, люба?
Тепер це так називають у фірмі.
Якщо стажер накосячив, кажуть, що він натедив.
Косяки назвали моїм іменем?
-Ти тепер дієслово. -Гаразд, це вже в минулому.
До чого це? Зосередьмося на нинішньому.
Поглянь.
Давай, поглянь.
Онанкок, Вірджинія?
Я забронював будиночок на твій денрік.
Купа часу на зачаття дітей.
Любий, що це? Не можу це прочитати. Мабуть, тонера забракло.
Це бронювання, люба.
Їдемо сьогодні. Це ідеальне місце.
Дякую.
Я більше не псуватиму тобі свято.
Якщо серйозно,
ти говорив з Марті про свою бізнес-ідею?
Я ще не говорив з Марті, але є причина.
-Я чекаю слушного часу. -Слушного часу ніколи не буде.
Просто зроби це.
Твоя правда. Треба просто зробити це.
-От сьогодні й поговорю. -Сьогодні?
Він закохається в ідею. Це принесе шалені гроші.
Я сплачу податкову заставу. Відремонтую будинок.
Так і буде.
Може, почнемо з лампочок і тонера?
Оце і є натедити, так?
Гаразд. Я вирішу з лампочкою.
І з тонером.
-Доброго ранку. -Тедді. Я знаю.
-Я все хочу прийти у спортзал. -Тобі не завадить, Бетті!
-Скоро буду. -Мрій міцніше, бий сильніше!
-Дякую. -Тримай.
Фітнес-клуб Марті. Далі по вулиці.
Обід кидай, бити давай!
Безконтактний бокс, Марті.
Безконтактний бокс?
Це дуже круто.
Тут уся суть ідеї.
Головне, що це той-таки бокс,
тільки без контакту.
У цьому вся краса ідеї.
Дивись. Калорії горять так само, як і зазвичай, так?
Але я тебе не чіпаю.
Я так захопився цією ідеєю,
що виклав перше відео тренування.
Щоб отримати відгук.
Три коментарі.
А запитання прості. «Що це?»
Це…
Подумай.
…найтупіша ідея, яку я чув.
Продажі — не твоя стихія.
Скажу чесно. Не знаю, що це означає.
Поясни?
-Дозволь дещо показати. -Авжеж.
Ось твої флаєри.
Я витратив на це весь маркетинговий бюджет,
і не отримав нічого.
Народ попре сюди будь-якої миті.
-Просто потерпи. -Що ж, так і було б.
Якби ти вказав адресу на цій штуковині!
Що?
-Кому потрібні адреси? -Моїм клієнтам.
То вони подзвонять тобі, Марті.
Ти забув і номер телефону.
Чорт, невже?
Тедді, ти хороший хлопець. Справді.
-Але мені потрібен завзятий. -Я завзятий.
Ти мене звільняєш?
Мені потрібен надійний.
Безконтактний бокс.
Це дуже надійно, друже.
Вибач, Теде.
Марті, я над цим гарував.
Оце я довбень.
ТОРОНТО
ДЕБОРА
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК КУРАТОРКА
Так, мем?
Готовий повернутися до роботи?
Єдине, над чим я працюю, це сніданок.
Сніданок може зачекати.
У мене першокласний клієнт,
а в нього добряча пачка з гонораром у два мільйони доларів.
При всій повазі, я слухаю.
Я так і думала.
Це двофазна операція «екстракція».
Мільйон доларів за кожну фазу.
Така здобич буває раз на десятиліття.
-Де? -Онанкок, Вірджинія.
О сьомій вечора. До справи.
-Привіт. -Привіт, мій маленький авокадо.
Якщо вірити GPS, то до 18:00 приїдемо.
-Я така рада. -Тоді я піду одягнуся.
-Добре, чудова ідея. -Гаразд?
До речі.
Як розмова з Марті?
-Як розмова з Марті? -Так.
-Вона… Так, чудово. -Справді?
Він сказав, що це не найтупіше, що він чув.
-Чудово. -Так.
-Я пишаюся тобою. -І я пишаюся тобою.
Кажи.
Тебе затвердили.
Оплата готівкою на місці після завершення роботи.
Там тебе хтось чекатиме.
Це будинок 1465.
Клас.
ОНАНКОК
Стривай, день у спа?
-Я думала, в нас хатинка. -У нас є хатинка.
Я їду до хлопця в хатинці. Але спершу залишу тебе тут,
бо в тебе дві години в спа.
Гаразд, Тедді Джексоне. Ти в ударі.
-Подобається? -Так.
Для тебе тут усе, що треба.
-І обличчя, і манікюри-педі… -Гаразд, я в захваті.
-Гаразд? -Дякую.
Будь ласка, люба.
Клятий тонер.
Що це? Де я?
Хвилинку, це шістка чи вісімка? Мабуть, це вона.
Лорі, у цьому я не натеджу.
Чарівна скринька тут, уперед.
Ану.
Чорт. Тьфу ти.
Тут мило. Тут усе так мило.
Ти рано.
Ну, прийдеш вчасно — запізнишся. Хіба не так?
Зроби ласку, візьми коробку. Ні, краще пляшки.
Мої ноги.
А ти здоровань.
Непогано. Тут геть непогано.
Я радий, що доїхав до сутінків.
Це вже була б інша історія.
Шампанське?
Це для святкування.
Зроблю трохи того, трохи сього.
Це все входить до твого методу?
Ні, друже, це лише розминка.
Коли довго цього не робиш, можна трохи озвіріти.
Ти ж розумієш, про що я.
Треба увійти в небезпечну зону. Вдатися до стоп-слів.
Не певен, що розумію.
У тебе, мабуть, стоп-речення. Стоп-абзаци.
Де туалет? Треба відлити.
За тобою.
Чорт.
Ой.
Чорт.
Отак от.
ЗБИТІ ВЕРШКИ
Вибач, якщо ти це чуєш. Сильний струмінь.
У мене такий з шести років.
Це називається «безперервний потік», так лікар сказав.
Дещо вище норми для моєї статури.
ІНТИМНИЙ ЛУБРИКАНТ
Але я вже закінчую.
Боже.
Чуваче, я здивований, що так довго терпів.
Тепер я готовий до роботи.
Ну, за мною.
Покажеш мені тут усе.
Це що, ігрова кімната? У тебе тут стіл для пінг-понгу?
Як справи? Ти від орендодавця?
Радий тебе бачити.
Боже. Стривайте. Що за…
Ні.
Перепрошую.
У нас є робота. Ти не підеш, доки не закінчиш.
У нас є робота? Ой.
Містере Кофліне,
дозвольте представити
Людину з Торонто.
Що? Стривай. Хвилинку.
Людина з Торонто? Дай-но секунду. Дай…
Стривай. Заждіть.
Одну секунду.
Я знаю хлопця, який знає хлопця, який бачив, як ти це робив.
Він казав, це фатально.
А тепер я побачу це на власні очі.
Хіба що він заговорить.
«Хіба що він заговорить».
Він сказав,
якщо він заговорить,
то все може бути інакше.
Бо ти знаєш, хто я.
Ти мене знаєш.
Ви всі… Усі тут напевно знають, хто я.
А якщо ви мене знаєте, то знаєте й те, що я люблю спілкуватися.
І добре розговорювати інших.
Так?
-Будь ласка. -Ти ж розумієш, про що я?
Наскільки я знаю, спілкування — ключ до розуміння.
Так парить? Ви, це… Тут трохи…
Повітря, так? Відійди.
Поклади молоток і відійди назад. Нависаєш на мене.
Я не можу робити те, що маю робити, коли ти висиш наді мною.
А тобі варто знати,
що я не знаю, що відбувається.
Не знаю, що їм треба.
Мене назвали «Людиною з Торонто». Я не знаю, хто це.
-Дай їм, що вони хочуть. Це гроші? -Ні.
Він починає з очей.
Що ти сказав? Я починаю…
Ти починаєш з очей.
Слухай уважно.
Я люблю очі.
Я б не хотів, щоб твої очі були наступними в моєму списку.
Я не хочу цього робити.
Мені це не подобається.
Я не люблю брудні справи.
Я не люблю кров.
Кажуть, він порізав цілий покерний зал у Міннесоті.
Що я зробив у Міннесоті?
Вирізав увесь покерний зал.
Ще б пак, так і було. Тепер усім мовчати.
Знаєш чому? Бо я починаю злитися.
Я злюся і починаю діяти.
Глянь на мої пальці. Бо це останнє, що ти побачиш.
Дивись. Поглянь на мене, я це зроблю.
-Боже, ні. -Що? Хочеш, щоб я це зробив?
Ні!
-Хочеш, щоб я… -Ні!
Я це зроблю!
-Гадаєш, я жартую? -Ні.
-Я тебе не чую! Ти цього хочеш? -Ні.
-Ти цього хочеш? То скажи! -Ні.
-Кажи! -Гаразд, я скажу!
Гаразд. 4-4-5-0-8
12-53-C.
Мені шкода, не треба. Будь ласка, не вбивай мене.
Гаразд, припини.
Дай мені зібратися з думками.
Будь ласка.
Тобі це було потрібно?
-Привіт. Це я. -Ти врятував нам життя.
Так. Скажи полковнику, що ми отримали коди.
А Людина з Торонто
виїжджає у Вашингтон на зустріч.
Що це?
ФБР! Не рухатися!
-О ні! Не стріляйте! -Ані руш!
Я не рухаюся!
Не стріляйте! Я не рухаюся!
Не стріляйте!
В укриття!
Постріли на землі.
Моя машина!
Ні!
Уперед!
-Чорт! -Він у нас.
Що я зробив?
У нас забракло тонера. Ми з дружиною їхали в хатинку.
Але через брак тонера я не розібрав адресу.
Я не знав, це було «шість» чи «вісім».
Слухайте, я не Людина з Торонто.
Я просто ідіот з Йорктауна.
-Ми добре знаємо, містере Джексоне. -Тоді відпустіть мене.
Покажи йому.
-Цей телефон… -Оце вже погано.
Його знайшли на місці злочину в чоловіка, що завів вас у хатинку.
Перед атакою надіслано СМС колишньому полковнику Венесуели,
Себастьяну Меріну.
Торік Мерін влаштував переворот, щоб скинути власний уряд.
Його зупинила розвідка США,
але вони з дружиною втекли, і їх не затримали.
Відтоді він поклявся нам помститися.
-Він планував напад. -Де він — невідомо.
Людина з Торонто — наш єдиний вихід.
А тепер Мерін вважає, що ви — Людина з Торонто.
Єдиний спосіб знайти його — якщо ви й далі будете Людиною з Торонто.
Чому я дізнаюся, що інформація в органах?
Не від мене.
Якомусь диспетчеру пощастило здати недорого?
Або зробити величезну помилку.
Припаркуйся біля лісу. Отам.
Це все, що ми знаємо про Людину з Торонто.
Експерт у 23 бойових мистецтвах.
Вважають, що з клієнтами він використовує американську поезію 19 століття як паролі.
Неприємна історія?
Витягли мене з ліжка.
За даними розвідки, виріс на замерзлому озері в Канаді,
у 80 кілометрах від нізвідки.
Побачивши, як ведмідь з'їв його діда заживо,
він залишився сиротою.
Він по суті привид.
Якщо не зважати на один відомий нам контакт,
жінку на ім'я Дебора — на нашу думку, його кураторку, —
працює сам.
READYTEDDYJACKSON@HOTMAIL.COM
Хто досі користується Hotmail?
Будь ласка, народе. Можна я просто піду?
Завтра у Вашингтоні зустріч з Меріном.
-Ви погоджуєтесь? -Ні, я цього не робитиму.
Який Вашингтон завтра? Я маю бути з дружиною.
-І якщо я пропущу день народження… -Санторо подбає про вашу дружину.
Хто він?
Санторо — найкращий з наших.
Я вдам особистого слугу вашої дружини,
буду її цілодобовим супроводом на шопінгу й розвагах,
доки завтра ви не зустрінетеся на вечері у Вашингтоні.
Ти цього не зробиш.
Вона буде в надійних руках.
Тільки не в його руках. Не в цих м'яких, доглянутих руках.
Не віддам дружину цьому чоловіку.
Цьому красеню, який точно її причарує.
Чому не це чуперадло? Чому не він?
Якби він, то не проблема.
Навіть не мрій. Ні.
На кону життя, Тедді. Будь ласка.
З телефону Оскара — зустріч завтра в музеї мистецтв у Вашингтоні.
Виманите Меріна, ми схопимо його і все.
Гаразд, якщо я маю це зробити, то я хочу, щоб ви зробили дещо для мене.
Гаразд.
У мене є давня податкова застава,
яка впливає на моє життя.
Податкова застава.
У мене також борг на «Американ Експрес».
Треба виплачувати щомісяця,
а мені цього до кінця не пояснили.
Гаразд.
Чудово. Зробимо.
-Така сама ситуація з «Візою». -З «Візою»?
Треба платити щомісяця, але…
Я просто… Я запоров це.
Не відходячи від каси, я винен брату Карлу $300.
-Тож якби ви надіслали йому переказ… -Гаразд.
Але ніби від мене, бо в нього все записано.
Сер, ваша дружина любить шведський чи глибокий масаж?
Ти про що?
Жодних балачок у мережі.
Цей аферист залишив якийсь підпис?
Тільки справжній профі може здатися таким дилетантом.
Ти отримала пароль на імейл?
Алгоритм уже викрив чотири символи.
У тебе дві години і 47 хвилин до повного зламу.
Надто повільно.
А які символи?
Ну, поки що є «П», «А», «Р» «О».
Він з нами грається.
MSN HOTMAIL «ПАРОЛЬ»
Було б грубо не підіграти.
Привіт! Як справи? Я Тедді Джексон і хочу привітати вас на першому занятті
з безконтактного боксу.
Це «Тедді-бокс».
Це як «оба-на» без «на».
Може, у тебе є хтось, з ким ти посварився.
Або хтось, хто не заслуговує на твою любов.
Добре? Погнали. Я з тобою розмовляю, Дагу.
Сам знаєш, хто ти.
Ще у школі
Даг кидався в мене фруктовим салатом.
Що ж, зараз, Дагу, я надеру тобі зад.
Якщо потрапиш у пастку, ти сам.
Один, два!
Можна так подивитися.
А можна інакше — їхня пастка вріжеться в мене.
-Привіт, люба. -Привіт. Я почала хвилюватися.
Ти почала хвилюватися?
Я подзвонив, бо в мене для тебе ще один сюрприз.
Тебе має дехто зустріти там.
Так, я щойно зустрілася з Санторо.
Він неймовірний.
-Ти знав, що він вчився в Гарварді? -Про Гарвард не знав.
Що ще він сказав?
Лише те, що ти був потрібен Марті для презентації.
Чому ти не сказав, що Equinox зацікавився твоїм безконтактним боксом?
Я хотів тобі сказати. Мала, ти ж знаєш.
Ти ж не сердишся?
Жартуєш? Я пишаюся тобою.
Санторо пояснив, що Equinox оплачує шопінг-прогулянку,
завтрашню вечерю, де захочемо,
приватні уроки танців.
Він там? Дай йому телефон.
Хочу дещо обговорити з ним.
Він хоче з вами поговорити.
-Сер. -Не «серкай» мені. Зав'язуй з цим лайном.
Ніяких танців не буде.
Ніяких танців.
Може, краще зосередьтеся
на прийдешній великій презентації?
-Я подбаю про Лорі. -Міс Джексон.
Міс Тедді Джексон. До слова, називай її Тедді.
Гаразд.
Він ще й говорить іспанською. Дівчино.
Алло.
Який милий хлопець.
Гаразд, люба. Люблю тебе.
І я тебе люблю.
Вашингтон чекає.
ВАШИНГТОН ОКРУГ КОЛУМБІЯ
ДЕБОРА
Зустріч біля входу в музей.
ЦІЛЬ ВИЯВЛЕНО
Вони скажуть: «О кров червона, кров».
А ти скажеш:
«Де капітан на палубі упав і захолов». Ясно?
Ні, не ясно! Що?
Що це було?
Коли це перетворилося на п'єсу Шекспіра в клятому парку?
-Що ти… Ти серйозно? -Це Волт Вітмен.
У Людини з Торонто завжди паролі з американської поезії 19-го століття.
Це було в досьє.
Гаразд, це все пояснює. Це було в досьє.
Ніби я звідти щось зрозумів!
Я казав Лоуренс, що ти не впораєшся.
Послухай мене.
Що ще мені треба? Я хочу з цим покінчити.
Лоуренс, як чути?
Прийнято.
-Треба це прикріпити. -Ти цього не казав.
Гаразд. Отут добре. І застебни.
Що це?
Так ми тебе відстежимо.
-Так я маю почуватися в безпеці? -Це найвищої якості.
«О кров червона, кров».
Могли б дати мені навушник, щоб я знав, що ви…
Ви мене чуєте, так? Ви досі мене чуєте?
Зберися, Тедді. Давай, уперед.
«О червона…»
Ні. Чорт.
Вони на місці.
О кров червона, кров
О так.
Так і є.
Так.
Бо на палубі…
Що сталося на палубі, відомо всім
Саме там я голову забив собі
Отак я сказав тобі
Що він городить?
Я — це він. Я — Торонто.
Даніела Мерін.
Мої колеги Луїс і Андрес.
Для нас це велика честь.
Хочу побачити полковника.
По завершенні наступної фази.
Ні, одна ж фаза?
Я даю вам цифри. Після цього я отримую гроші.
Одна фаза.
Ні. Їх завжди дві.
Ні. Ми так не домовлялися.
Ми…
Ми домовилися про зустріч з полковником.
Вони в русі.
Їдемо в інше місце?
Хтось, мабуть, стежить. Так? Ми…
Хтось.
Ніхто нічого не бачить?
-Упевнені, що ніхто не стежить? -Перехопити?
Ні. Нам потрібен Мерін.
Я за ними.
За ними.
Їдь за тими паркетниками. Уперед!
Я їх бачу.
Ну, я вже їду. Людина з Торонто покидає арену.
Хто б міг подумати?
Уперше Людина з Торонто на задньому сидінні.
Машини заходять у тунель. Ми втратили огляд.
Девісе, ти бачиш Джексона?
«Мінус».
-Мінус. -Ні?
Ти ж був за ним.
«Він скинув трекер».
Мабуть, скинув трекер. Щоб не знайшли.
Що?
Ти бачиш його. Жовта вантажівка їде на південь.
Він у жовтій вантажівці їде на південь. Прошу допомогу.
Зрозуміло. Їдь за машиною.
Котися.
Ви сказали: «Друга фаза». Що це?
У чоловіка з хатинки, містера Кофліна, був напарник, містер Ґрін.
У містера Кофліна одна половина,
у містера Ґріна — друга.
Привезете його до полковника.
Без обох усе марно.
Девісе, ти це чуєш?
Щось не так. Зупиніть вантажівку негайно.
Бачу фургон.
-Вибачте, але куди ми їдемо? -Ви їдете в Пуерто-Рико.
Добре. Гаразд.
-Вийти до капота! -Виходь!
-Бігом! -Негайно вийти з машини!
Це не він. Він зник.
Як ми могли його загубити?
Думав, полетимо комерційними. Мені почулося «Дельта».
Час у путь.
Що це? Це…
Великий багажник.
Хтось відкрив багажник цієї махіни.
А ви не говіркі, так?
Люблю таких людей.
Я теж не люблю говорити.
Особливо в повітрі. Про що тут говорити?
Ні про що.
Чорт. Облажався.
Зброю вниз.
Ні.
Річ не у вас. Ми заодно.
Мене цікавить, хто це.
Ця людина — самозванець.
Заперечую. Тобто ні. Припиніть.
Я мушу перервати.
Бо це безпідставні звинувачення.
Ти самозванець і припини це вже.
-Треба поговорити з клієнтом. -І мені треба поговорити з клієнтом.
Ти просто повторюватимеш за мною?
Джентльмени, ви мене здивували.
Бо ви справді повірили, що цей нікчемний комар
і є насправді Людиною з Торонто.
Джентльмени.
Вірте мені. Я — Людина з Торонто.
А ще я не знаю, звідки ти,
але я знаю, що я походжу із замерзлого озера у 80 км нізвідки.
Ти крадеш мою історію походження?
Ось тобі мій маленький секрет.
Я люблю американську поезію 19-го століття.
Це моє хобі.
Зачитай нам Кітса.
Хочеш послухати з її старого чи нового?
Ну, він…
помер у 25.
Тобі стало нахабства порушувати тут гендерний етикет.
Він може більше не називати себе «він».
Головне — гендерна нейтральність.
Очевидно, до тебе не дійшло.
Які проблеми? Ти не знаєш, кого ображаєш.
Вам нормально? Когось образили? Тебе образили?
Якщо так, то саме час сказати про це.
З тебе гендерно-нейтральні вибачення.
Перепрошую, шановні… люди.
Я не мушу робити те, що ти мені кажеш! Ти мені не бос.
Так що підніми зброю, негайно.
У цьому є певна логіка.
Тобто треба визнати, що стрілянина на висоті 9000 км
дещо недоречна.
Це нікому не піде на користь.
Твоя правда, що ні.
І хто тепер Людина з Торонто?
Він.
Це через тебе.
Ні! Чекай!
-Не стріляй у мене. У нього! -Відвали!
Хапай лисого! Бий його!
Бий його!
Стріляй у нього.
Божечку.
О ні. Годі!
Гей!
Чорт!
Увага. Попередження.
-Чому ми піднімаємося? -Ні!
-Відчепися! -Можна без насилля?
Хто в біса керує літаком?
Відчепися!
Срака-мотика.
Ні. Не в мене стріляй. У нього.
У нього стріляй.
Ні, не стріляй.
Звалювання.
Увага.
Дихай, Тедді.
Не тягни той важіль!
-Що? -Не рухай важіль!
Що?
Я більше не можу!
Я вилітаю!
Допоможи, я скоро помру!
Хапай мій зад!
Прошу, друже.
Заради бога, ми мало не здохли.
Я мало не здох!
Агов.
Ніколи не рухай важіль.
Земля, обережно.
Низько. Наберіть висоту.
Шістдесят метрів.
П'ятдесят три метри.
Сорок п'ять метрів.
Двадцять два метри.
Набрати висоту.
Автопілот увімкнено.
Вибач, є хвилинка?
Вибач, що пішов проти тебе. Тобто ти був явним фаворитом, тож…
На кого ти працюєш?
Фітнес-клуб Марті.
Я працюю на Марті. У відділі продажів.
Що ти робив у тій хатинці?
У принтері забракло тонера. Я думав що в мене…
-Відповідай. -Відпусти горло. Не можу говорити.
У ці вихідні день народження моєї дами.
Я орендував нам хатинку, ясно?
І ми дістаємося в хатинку, але адреса була розмита.
У хатинці мене прийняли за тебе.
-Це помилка! -Ти — помилка.
Це повний свиносекс.
Не знаю, що це означає.
Куди прямує літак?
У Пуерто-Рико на другу фазу.
Сідай.
Я тут.
Готово.
Чому в Пуерто-Рико?
Там якийсь Ґрін.
Що ти робиш?
Трекер ФБР?
Покажи свій телефон.
-Але я маю подзвонити дружині. Треба… -Так, гаразд.
Мушу їй подзвонити.
Мені треба… Подзвонити дружині. Не…
Подумай, як я тебе знайшов.
Зараз для мене найголовніше — повернутися до дружини.
У моєї дружини святкова вечеря о 19.00.
-Брешеш. -Нащо мені про вечерю брехати?
Ні, про дружину.
Я бачив твоє відео на YouTube.
Викладач безконтактного боксу не зміг би утримати сім'ю.
Ти коли-небудь бив хлопця в обличчя?
Якось була така ситуація,
коли хтось схопив мій рюкзак.
Я обернувся, не знаючи, хто це,
і вдарив її по обличчю.
Ми були малі, і вона заплакала.
Тоді прийшов директор.
Про що ми говоримо?
Мій шлюб… Власне, ні, моє життя…
Від цього залежить моє життя, тямиш?
-«Твоє життя» кажеш. -Відкрию таємницю!
Я більше боюся Лорі, ніж тебе!
-Вона б тебе катувала? -Бойкотом, так.
Зроби послугу. Побойкотуй мене
до кінця подорожі.
Дуже підло з твого боку.
Привіт, це Тедді. Я передзвоню.
Привіт, маленький авокадо.
Любий, у мене найкращий день народження.
І знаєш що?
Енні в місті.
Привіт, Тедді.
Гаразд, не психуй, не панікуй.
Уперше втримаюся від грубощів.
Скільки тебе знаю, але кажу вперше. Це просто «вау».
Ну молодець. Ти не натедив.
Це компенсує роки розчарувань…
Любий, слухай, я знаю, ти забронював для нас столик,
але Енні може провести в один ресторан.
Там має бути їжа, танці, усе на світі.
«Л'Aмбассадор». Французькою. Він не зрозуміє.
Сподіваюся, це не сильно завадить твоїм планам.
-Чекаю. До зустрічі. -Шампанське!
-Бувай, люблю. -А келихи є?
ПУЕРТО-РИКО
Хочу нагадати, що ти вбив 6 людей у цьому літаку.
І мене бентежить те, що для тебе це некритично.
Ти хвора особистість в моїх очах.
Я на цьому собаку з'їв.
Що ти городиш? Це якась фігня.
БРЕННАН: ЗУСТРІНЕМОСЯ НА ТЕХЗАХОДІ
ЛУЇС: УЖЕ ЇДУ
Ані люди, ані собаки собак не їдять.
Пес псові хіба дупу нюхне, какулю оближе.
Але хто ж їсть собак?
Люди не їдять собак.
Ну зазвичай, звісно, не їдять, це так.
Але коли людина голодна,
то їй байдуже, що чи кого їсти.
Вона дуріє.
По-перше, одну псину їсти не можна. Щодня її минаю.
Сучку моєї сусідки, Стефанію.
А по-друге, у нас тут мерці.
Один, два, три, чотири. Їх було шестеро!
Двоє з них випали на висоті 12 000 метрів!
Це ти винен. І ти впустив запальничку.
Ти впустив це, ага?
А ще й вода витікає з грьобаного літака.
Пахне бензином.
Пахне бензином! Бензин!
-Гей! -Так?
Розкажи мені, Торонто. Що в біса відбувається?
-Я встановив контакт. -Зажди.
-І хто це? Якийсь перебіжчик? -Де ми? Тут немає аеропортів.
Сидиш? Його звати Тедді Джексон і він досі користується поштою Hotmail.
-Ти залишив його в живих? -Тимчасово.
-Повторення ситуації в Міннесоті? -Тихо, клієнт думає, що він — це я.
Я не маю вибору.
-Я плачу тобі не за те, щоб люди жили. -Зроби виняток.
Треба знайти м-ра Ґріна і доставити Меріну у Вашингтон.
-Де ти зараз? -У Пуерто-Рико.
Боже. Краще негайно розберися з цим.
Гей! Ти не чуєш, як я тебе кличу?
З ким ти говориш? З Деборою? Це місіс Торонто?
Моя кураторка.
Виділи хвилинку і скажи, що я маю зрозуміти.
Яка моя роль у місії?
Власне, їх дві.
Дякую.
Перша частина —
замовкнути.
Або я тебе вб'ю.
Друга частина —
не забувати про першу.
То ти чув, що я тобі казав?
Тобто все, що я…
Гей! Ні!
Гей!
Чорт.
Агов, чуваче, ми щойно підірвали літак.
Я підірвав літак, чуваче.
Ти хрін що зробив.
МАЯМІ
Тому не можна спати, коли ринок падає.
Перепрошую.
-Ви не проти, якщо я приєднаюся? -Ти взагалі в клубі?
Так. Я — Людина з Маямі. Я гість Філіпа Бомонта.
Що ж.
Я — Філіп Бомонт.
-Справді? -Уяви собі.
Так.
Дякую.
Та ти божевільний.
Ти хворий.
-Алло. -У мене є робота. Де ти?
-На полі для гольфу. -Пакуй валізи.
Ти їдеш у Пуерто-Рико.
Пуерто-Рико.
-Ціна питання? -Два мільйони.
Достав об'єкт клієнту і зірвеш великий куш.
Згідно із записами Луїса,
ти мусиш забрати Ґріна на заході технологічної компанії, тож…
у нас є година
на твою підготовку.
Підготовку до чого?
Щоб стати мною.
Тобто як це, стати тобою?
На жаль, тут немає дитячих розмірів.
Що скажеш?
Має бути схоже, що ти робив це раніше.
А тепер як?
Як викладач безконтактного боксу.
Підрізання, зачищення і оце.
Так, це не Shirogami, але дуже наближено.
Ти хоч уявляєш, наскільки безконтактний бокс крутий?
Поглянь.
Правий крос.
Лівою, правою.
Отак от.
Більше ніколи не боксуй мене без фактичного удару в лице.
У них є гострезні сирні палички. Я візьму.
Ні. Ми це лайно не братимемо.
А це й не нам.
Це мені. Ми це візьмемо.
Відвали. Годі штовхати мене.
Чорт.
Це для твоєї стіни серійного вбивці?
Гадаєш, ти вартий стіни?
Тобі місце на магнітику на холодильнику.
-Застрибуй. -Що?
Застрибуй.
Зажди.
Боже.
Дай-но всунути це сюди і добряче тебе обхопити.
Ну, я готовий.
Там є ручки.
Га?
Там є ручки.
Чому одразу не сказати:
«Хапай ручки, що за тобою»?
Так просто.
Хочеш сказати, це якийсь захід технологічної компанії?
Так.
У роті горить.
-Ти точно не хочеш цього? -Забери цю гидоту.
Гидота? Це смачно. Я намагаюся бути чемним і ділитися.
Що з тобою?
Якби ж я поміняв клятий тонер, мене б тут не було.
Так, але ти не поміняв тонер у принтері, і тепер ти тут, так?
Припини жити у своїй уяві.
-Залиш її м-ру Ґріну. -Думаєш, я не знаю?
Не будемо забувати, що я тут на місії,
яку не в змозі виконати.
Ти підеш туди, глянеш на нього своїм найжахливішим поглядом
і завершиш місію, інакше ти не уявляєш, що я з тобою зроблю.
Пробач.
Ясно.
Інакше те, що ти вмієш робити,
я відчую на собі.
Я нічого не збирався робити.
Це лише погляд.
Це все блеф.
-Ясно? Зрозумів? -Так.
Обіймашки. Дякую, друже.
-Я не хотів, щоб ти це робив. -Більше не торкайся мене так.
У конференцзалі А102.
Ти впораєшся.
Робоче лице.
А не ніби ти в туалеті.
Робоче лице.
Давай. Це там.
Розслабся. Я буду з тобою. Я слухатиму.
Біля дверей стоїть хлопець.
Так, і що?
У нього зброя.
Не дивно.
О кров червона, кров
Де капітан на палубі
Упав і захолов
Людина з Торонто.
Кортить побачити твою роботу з цією оравою.
Оравою?
Один з них — Ґрін.
Ми не знаємо, хто саме. І тут починається твоя робота.
Мерін не бачив Ґріна, але ми відстежили його в науково-дослідному відділі.
Це вся команда дослідників?
-Так. -Чорт.
Треба, щоб ти з'ясував, хто справжній Ґрін.
І відвіз його до полковника у Вашингтон у готель до 21:00 сьогодні.
Ось адреса.
Я боюся.
-Я не можу. Не думаю, що зможу. -Ти зможеш. І ти це зробиш.
Я маю адресу, але не маю всієї потрібної інформації.
Один раз, лише раз. Хто з вас Ґрін?
Ви хоч розумієте, з ким маєте справу?
Людина з Торонто!
Чорт.
-Не заважай мені. -Вибач.
А в мене є репутація.
Покажи їм, що ти приніс.
Я маю способи отримати відповіді.
І я їх отримаю.
Дивіться, це…
Ти впустив ножі?
-Допомогти? -Запитання. Ти ставиш запитання.
Ти чув про зворотну психологію?
-Ні. -Авжеж. Відповідь — ні.
Інакше б ти знав, що застосована тактика,
впустити інструменти, щоб здатися некомпетентним,
це викрут, щоб спантеличити їх.
Ігри розуму.
У мене їх багато.
Дурити голови — це моя фішка.
Питання в тому, з ким першим я це зроблю?
Очі. Дивись йому в очі.
Давай.
Я не можу.
Ти не можеш натедити в цьому.
Вилазь з-під столу. Помахай ножами.
Не будь слиньком.
Вгадайте, хто тут.
Я.
Ось хто.
Лови момент.
-Знаєш, що це? -Якийсь патрач.
«Якийсь патрач».
Бо я не люблю нутрощі.
А ти?
Не знаю.
Схоже, сьогодні в «Тедді-ханасі» подають людський зад на грилі «хібачі».
-Я знав, що це не спрацює. -Що мені цим зробити?
-Оце я робитиму з твоїм обличчям. -Прошу. Я не Ґрін.
-Ти не Ґрін? -Ні.
Каже, що він не Ґрін.
Він так і каже.
Для мене це безглуздо!
Це безглуздо!
Якщо ти не Ґрін, то хто?
Ох, моє око!
-Чорт. -Що?
Що?
-Ти ж не порізав йому око? -Я не бачу.
-Усе ти бачиш. -Я не бачу!
-Бачиш. -Не бачу!
Ти дивишся на мене, тож усе ти бачиш.
Замовкни! Якщо я почую ще один писк, я візьму більший ніж.
Ну є трішки крові на обличчі.
Розплющ око.
Ковтай.
Господи.
Ти — ходяча катастрофа.
Боже!
Годі.
-Я Ґрін! Прошу, припини. -Боже.
Я Ґрін.
Це Ґрін. Він Ґрін.
Чув, ти найкращий, але «ого».
Так, просто роблю те, що роблю. Так?
Агов.
-Що ти робиш? -Ми ж не можемо їх повернути?
Ні. Слухай.
По-перше, я хочу вибачитися,
бо знаю, що в мене неприємний подих після того, що я зробив.
Але це не вихід.
-Ні, так не можна. -Якого біса? Що це?
Що це?
У вусі.
На тобі мікрофон?
Стій!
Я не чую з цього боку! Це слуховий апарат.
-З ким ти в біса говориш! -Зі мною.
-Ти вже приземлився? -Я на землі.
-Добре. -Наберу, щойно буду на місці.
Мені платять за доставку тебе до Меріна.
Цікаво, чому так.
Чули про ДАРПА?
-Ясна річ. -Чув.
У мене було двічі.
Один раз на шиї, і раз — на колінах.
ДАРПА —
агентство передових оборонних дослідницьких проєктів.
Ні, в мене був стригучий лишай.
Ми з Кофліном працювали там на початку 2000-х,
розробляли вибухівку, яку не можна відстежити.
Її вибух схожий на підземний поштовх.
Два роки тому наш колишній бос, генерал Генсон,
попросив допомогти в надсекретному проєкті
для аноніма.
Я не знав усіх деталей.
Ми не знали, що Генсона найняв Мерін.
Навіщо?
Щоб підірвати посольство Венесуели у Вашингтоні.
Коли ми зрозуміли, що він планує, ми вбудували замки.
Щоб здетонувати вибухівку,
потрібно два елементи: код Кофліна
і мій відбиток пальця.
То їм потрібен твій відбиток.
Ми не доставимо тебе Меріну.
Звісно, що ні.
Ти відпустив усіх цих людей, і тепер зробиш те саме й з ним?
Люди змінюються.
-Я пишаюся тобою. -Дякую.
Можеш вийти на хвильку?
Вам треба поговорити. Я дам вам хвилинку.
-Я повернуся. Я пишаюся тобою. -Клас.
Гаразд. Вогонь.
Люди змінюються.
Ні… Що ти робиш? Не роби цього…
Будь ласка, не роби цього!
Боже мій!
-Глянь. -Сирний пакет.
Сирний пакет.
Відкривай.
Останній плеск за мною.
Агов.
Оце.
Забери це.
Я тобі більше не потрібен.
Власне, мені треба, щоб ти передав палець.
Ні. Ти чув, що він сказав?
Доведеться мене вбити, щоб я зробив щось таке.
Цього не буде. Ти чуєш?
Що ти робиш?
Не за мене треба хвилюватися. У них твоє фото.
Вони знають, хто ти.
У тебе немає вибору.
У мене є вибір. І я вибираю більше не бути тобою.
З мене досить.
Обережно!
Хто ти?
Допоможіть!
Старий, я помру!
Боже!
Боже мій!
Тримайся!
Я підвис.
Я cковзаю!
-Ти живий, Тедді? -Допоможи мені!
Я сковзаю!
Не можу триматися!
Чорт!
Боже мій.
Я бачу палець!
-Я бачу! -Хапай!
Гаразд.
Зараз дістану. Ще трошки.
Він у мене!
Він стріляє в мене! У голові паморочиться!
Ти відчуваєш нестачу кисню в мозку.
Годі ставити мені діагнози, вбий його!
Негайно вбий його. Чорт!
Стріляй!
Ти влучив мені в зад!
Твій зад трапився на шляху.
Я сковзаю!
-Стривай. Уже йду. -Допоможи.
Допоможи, друже.
Допоможи. Я зараз помру!
-Кидай пакет. -Ні! Я знову впаду.
Кидай. Я вірю в тебе.
-Серйозно? -Я підстрелений в зад!
Не хотів упасти!
Допоможіть!
-Я помру! -Твою ж наліво.
Допоможи!
Допоможи! Не кидай мене тут!
У мене більше зброї.
Давай, опусти зброю!
Ой!
Боже!
Та розслабся вже.
Боже. Тебе ледь зачепило.
Зовсім не ледь. Ти вистрілив мені в зад.
Як маленька дитина.
Не думав, що від цього безконтактного боксу такі пружні сідниці.
Я ж казав, це все кардіо.
Головне дати тілу шанс на успіх.
Я розгледів тебе. У тебе теж нічого так.
Алло?
Скажи, що все зроблено.
Я потрапив у засідку. Ледве вижив.
-Від Меріна щось чути? -Чи чути від Меріна?
Ні. Хто напав на тебе?
-Ти знаєш, хто це? Бачив його обличчя? -Не знаю.
Однозначно професіонал.
На якому ти етапі другої фази?
У нас є все, що потрібно від Ґріна.
Повертаємося до Вашингтона для передачі Меріну.
Це буде…
сьогодні о 21:00 в «Монарху».
Ти це чув?
Що?
Твоя кураторка збрехала тобі.
Що ти таке кажеш?
Я про повторення запитання. Це явна ознака затягування і брехні.
Я постійно це робив.
Навіть уранці, коли говорив з Лорі.
Я працюю в продажах десять років. Я знаю цей трюк.
Але я знаю її вже 20 років.
-Ти хоч раз бачив її особисто? -Ні.
Час їхати.
Що це?
Паспорт. Він тобі знадобиться.
Пані та панове, говорить капітан.
Час польоту до Вашингтона три години.
Знаєш, я бачив твоє досьє.
Так.
Я знаю про ведмедя і твого діда,
і хочу сказати, що це жорстко.
Це занадто для будь-якої дитини.
Ти не знаєш, про що говориш.
Я знаю, що Дебора…
Дебора не хотіла б цього. Ні.
Думаєш, знаєш мене?
Я знаю тебе.
Я глянув твій тренажерний онлайн-канальчик.
Сім переглядів.
З одним завантаженням три роки тому.
І сім переглядів.
Так. Три коментарі.
Так.
Думаєш, ти опинився в цій ситуації через брак тонера?
Ні.
Ти тут, бо ніколи не виконуєш, що обіцяєш.
Боїшся.
Не в змозі довести справу до кінця.
Сили в пупі не маєш.
Ти справді б'єшся з повітрям.
Єдине твоє досягнення — це та бідолашна жінка,
яка зве себе твоєю дружиною.
І я відчуваю, що ти й її протедиш.
Знаєш що? Твоя правда.
Я починаю розуміти, що був не найкращим чоловіком.
Можна подзвонити?
Тільки швидко. Увімкни гучномовець.
Так.
Алло?
Привіт, люба.
Тедді.
Як справи?
Скучаю за тобою, пане Презентаторе.
Я теж скучаю.
Дзвоню, бо хочу, щоб ти знала, що мені шкода
за всі твої пропущені дні народження і за всі мої «теддінги». Я…
Любий, не хвилюйся через це.
Це мене справді хвилює.
Точно все гаразд?
Так. Усе гаразд, повір.
Гаразд.
До вечора.
Я хочу переконатися,
що ти отримав СМС про нове бронювання.
-«Л'Амбассадор», 19:00. -«Л'Амбассадор», курво!
-Це має бути найдивовижніше місце. -Так. Я…
Що ти робиш? Я не попрощався.
-Алло? -Алко-розігрів!
Зможеш привітатися сьогодні в «Л'Амбассадорі».
Стривай, передача о 21:00. Ти мене відпустиш?
Так. Я не просто тебе відпущу,
а й повідомлю їй, що ти з колегою.
…злетів і падінь.
Сьогодні президент Гендерсон і президент Венесуели Арвіто
відсвяткують відкриття нового посольства.
До речі, я чекав нагоди, щоб сходити в це місце.
У них у меню є сорбет з дуріану.
Що за дуріан?
Йорктаун заходить до ресторану з невідомим чоловіком. Прийом?
-Можемо його визначити? -Ні.
Це може бути зустріч з Меріном.
Зараз будуть відео з камер ресторану, мем.
Залишиш палець у себе чи здаси в гардероб?
Ану, на два слова.
Будь ласка.
Розслабся. Гаразд?
Слухай, ти маєш… Забери від мене руки.
Це через камери. Припини цю параною.
Тобі дивляться в очі й усміхаються, усміхнися у відповідь.
Встанови зоровий контакт. Будь людиною.
Можливо, в цьому вам буде зручніше, сер.
Я не про такий зоровий контакт.
-Дякую. -Прошу.
Так, без проблем.
Я просто прошу, щоб ти скористався цим.
Як я виглядаю?
З ким вона?
З подругою Енн. А що?
Ти не казав мені про Енн.
Я не знав, що мав сказати про Енн.
У чому проблема?
Я почуваюся незручно…
з жінками.
А як же з Деборою?
-Дебора — інша справа. -Припини. Навіщо ти це ускладнюєш?
-Це як і з Деборою. -Гаразд.
-Привіт. -Привіт! Ось і він.
-Привіт. -Привіт, любий.
-Привіт.
Боже мій. Думав, більше тебе не побачу.
Ну, ось і я.
А хто це?
Це Людина з…
Equinox.
-Гаразд. -Так.
-Гаразд, сядьмо. -Добре, чудово. Дякую.
-Сядьмо. -Привіт, Тедді.
Привіт, Енн!
Хто це, Санторо?
-Він схожий на Меріна? -Ні.
Це, напевно, Людина з Торонто. Це наш шанс.
-Можна збільшити різкість? -Неможливо.
Дайте іншу камеру.
Коли Тедді написав,
я не хотіла незручностей, тож привела вам пару.
Не бійся. Ми не маємо бути парою.
Ми з Енн дружимо з коледжу.
Хоч і могли б, м-ре Високий, Темний і Страшний.
Ні.
Я не можу.
Гаразд, припини, не панікуй. Так він каже, що він зайнятий.
-У нього є жінка Дебора. -Гаразд.
Ну, насправді, Дебора — це
Додж Чарджер 440 R/T 1969 року.
Повтори. Що ти сказав?
Дебора — машина?
Якщо 440 R/T, то не просто машина.
Восьмициліндровий двигун, високе співвідношення крутмоменту і потужності,
та це бомба.
-Радий святкувати день народження дружини. -Так, коханий.
-Як треба. -Саме так. Ти гарно виглядаєш.
-І це дорослий розмір. -Клас.
Я купив його в…
Класне татуювання.
Ти шеф-кухар чи…
Ну, так, я…
Хотів ним стати. Так.
Ще не пізно.
Ну, я про це думав.
Я думав відкрити власний заклад. Чудовий ресторан.
Але потім я все згадую,
і це не здається…
реальним.
Справді?
Чому?
Ну, просто
трохи страшно.
А що як…
ніхто не прийде?
Я би прийшла.
Справді?
Напевно, це він. Перехопити?
Чекай на підмогу.
Девісе, ти де?
У п'яти хвилинах.
Я закінчила раніше за всіх.
Обожнюю цю пісню. Гляньте, там танцюють.
Це так мило.
Потанцюймо?
-Не знаю, люба. Годі. -Давай, милий. Будь ласка.
У мене свято, а Санті сьогодні навчив мене танго.
Сан-що? Чому?
-Я хотіла навчитися. -Вставай, ходімо.
-Було гаряче. -Що ж, ми це забудемо.
І решту, чого він тебе навчив, теж.
-Якби не твій день народження… -Ти готовий? Ходімо.
Ні, я не танцюю.
-Не хочеш чи не вмієш? -Не буду.
Будеш. Ходімо.
-Ану, ковбою. Вставай. -Ні, я не…
-Дякую. -Гаразд.
Ну ж бо, шалений.
Ти знаєш, як це. Ти вмієш танцювати.
-Просто трохи рухай тілом. -Я трохи соромлюся.
Розслабся. Воруши кінцівками.
У тебе виходить.
Руками. Розслабся.
Не так. Не так дивакувато.
Розслабся. Ось так. Так!
-З днем народження. -Дякую, любий.
Я потрібен своїй країні. Це питання нацбезпеки.
Санторо, без геройства.
-Буду за 50 секунд. -Я заходжу.
Агенте, відбій.
Руки тут.
Втрачай голову.
Яка ти гарна в цій сукні.
-Усе гаразд? -Я в туалет.
-Гаразд. -Туди й назад.
-Добре? -Добре.
Гей, треба йти.
-Мені не треба. -Слухай, треба. Негайно!
Зазвичай двоє хлопців не ходять разом у туалет.
-Треба йти! -А як же танці?
-Що відбувається? -Санторо, ти чуєш?
На задньому вході.
Їх тут немає.
Давай!
Що відбувається?
Той хлопець тут.
-Хто, офіціант? -Ні.
З Пуерто-Рико, що хотів нас убити, тут.
-Думаєш, я подобаюся Енн? -Що?
-Про що ти? -Я танцював.
-Гей! -Тобто…
Отямся, старий!
Він хоче нас убити!
Стань убивцею, яким ти є,
і зрозумій, що в нас проблеми!
Ти мене не слухаєш?
Він тут!
Хто?
Я.
Людина з Маямі.
Дай мені палець.
Негайно.
Дай його мені. Піднеси його.
Палець. Що ти…
Нащо ти це робиш? Годі.
Досі не вірю, що людський палець у пакеті від снеків.
-Тобі гидко через пакетик від снеків? -Так.
Якщо подумати, консерванти…
зберігають палець.
Ніхто про це не думає.
Вона мала рацію. Ти себе не контролюєш.
«Вона»?
Тобто місіс Людина з Торонто, твоя кураторка.
Вона сказала, що ти знову накосячиш, як у Міннесоті.
Я ж казав.
Годі допомагати!
Я прикрию твій зад!
Бери пістолет!
Він у брудній воді!
Боже.
Він у мене! Я дістав пістолет!
Посунься!
Посунься, щоб я поцілив йому в дупу. Відійди!
Стріляй у нього!
-Як так? -Я промахнувся.
Забирайся геть!
-На вході чисто. -Зараз буде підмога.
Перевірю на кухні.
Ти в порядку?
Було краще, доки ти не вистрелив мені в ногу.
-Це був нещасний випадок. Вибач. -Так, звісно.
Допомогти?
Так. Ходімо.
-Чекай. -Ходімо. Бігом.
Чекай. Ні. Нам треба повернутися. Лорі.
Ні, ми зараз їдемо в готель «Монарх»!
-Ти про що? -Треба перехопити той палець.
У неї день народження!
Сідай.
Куди?
Ти за кермом.
Щоб я вкрав поліцейську машину? Не бачиш іронії?
-Просити чорного викрасти машину копа. -Негайно!
Припини, гаразд? Годі.
Добре. Наслідки на тобі.
Ти говоритимеш з Лорі! Ти це зробиш.
Я нічого не робитиму з наслідками цього. Нічого!
-А як же бути людиною? -Їдь!
Hola, mi amor.
Тут чоловік стверджує, що має все необхідне від містера Ґріна.
Полковнику.
-Хто це? -No sé.
Я —
Людина з Маямі.
Вважайте мене удосконаленим сюрпризом.
Я не люблю сюрпризи.
-Чому я мушу тобі довіряти? -Бо я тобі кажу.
Він один з моїх.
А де містер Ґрін?
Містер Ґрін не зміг. Але…
Його відбиток тут.
Оплату буде здійснено після феєрверків.
Це чесно, мій друже.
Їх тут немає.
-Виявляється, зникла патрульна машина. -Ми відстежуємо машину.
Вони їдуть на зустріч з Меріном. Гаразд, виїжджаємо. Уперед!
А як же Мерін? Ми допомагаємо Меріну?
Я просто хочу свої гроші!
Ясно.
Повторення Міннесоти з усім тим народом, що ти вбив.
Один в один, чуваче.
Я нікого не вбивав у Міннесоті.
Ти вбив багато люду.
-Так роблять вбивці. Вбивці вбивають. -Я нікого не вбивав!
МІННЕСОТА
Я збирався натиснути на гачок.
Він був хронічним гравцем.
Заборгував купу грошей…
не тим людям.
Але я побачив малого.
Ніби біля замерзлого озера?
Я просто…
хотів розірвати зловісне коло.
Шкода, друже.
Але коли я відпустив того чоловіка,
він влаштував дебош.
Звідки ти міг про це знати?
Він сказав: «Якщо відпустиш мене, я влаштую дебош».
А.
Менше з тим,
отримаю гроші за роботу, і зав'язую.
Ти про свій ресторан? Скільки тобі потрібно?
Вісім лямів.
За такі гроші можна купити цілий фуд-корт. Чорт.
Я хочу, щоб він був особливим.
Ти завжди йшов до восьми лямів?
Певен, почалося все з двох.
Ти такий, як і я. Ти боїшся.
Обіцяю, клянуся честю,
сьогодні нікого не вб'ють.
Я маю на увазі, наскільки це можливо.
Але потрібно, щоб ти побув мною
востаннє.
Дякую, Джессіко.
Ми наживо на відкритті у Вашингтоні,
де новий президент виступить з промовою.
Я мріяв про цей день.
Нове посольство Венесуели.
Моїм друзям зі Сполучених Штатів, як країнам…
-Прошу. -Con gusto.
Як усім відомо, стосунки між нашими країнами були…
ВВЕДІТЬ КОД
Сьогодні вони святкують відкриття.
Ми надіслали десерти.
Вони їстимуть тістечка, а ми їх уб'ємо.
Сподіваюся, і для вас
ця нова будівля є втіленням початку нової ери.
Дайте код Кофліна.
Як і кожен громадянин Венесуели,
перебуваючи на міжнародній арені,
я дуже добре пам'ятаю непросту історію,
що пережила моя кохана країна.
ГОТОВО ВИБУХ
Мем.
У нас гість.
Тепер ріжемо торт! Відсвяткуймо офіційно…
І прошу палець.
Зараз.
Стійте!
Ці люди — самозванці.
Ой. Хто сказав?
-Людина з Торонто. -О кров червона, кров
У нас немає на це часу. Що відбувається?
Годі.
Радий вітати, полковнику.
Це не Людина з Торонто.
Людина з Торонто…
Що? Ну що?
Кажи. Цікаво почути.
-У мене є фото. -Це налажали з твого боку, друже.
Так, ясно.
Він точно бреше.
Його звати Тедді Джексон.
Це моє ім'я? Тедді Джексон? Явно фальшиве ім'я.
Це Людина з Торонто.
Я знаю його десятки років.
Це мій водій, Венделл,
з яким ти розмовляла по телефону останні 20 років.
Опустіть зброю. Ви його нервуєте.
Його нудить поруч зі зброєю.
Хто Людина з Торонто?
Полковнику Маринко, секунду.
Ви мене знаєте.
Це вона сказала, не я.
Розкажи щось про мене, чого я не знаю.
Наскільки я пам'ятаю, я знаю себе.
Що ти знаєш про мене, чого я не знаю, що ти знаєш?
Хто така Дебора?
І це твоє запитання?
Ти чув, Венделле?
Вона питає про Дебору.
Я видам інформацію.
Дебора — Додж Чарджер 1969 року.
-440 R/T… -440 R/T.
Знаєш, що це означає?
Що в мене величезні колеса ззаду і стабілізатор підвіски, щоб задом качати.
Вулиці, де я був, можна впізнати за слідами шин.
Це я їжджу з боку в бік.
Розтираю і мну.
Але звідки тобі знати, бо ти ж не знаєш мене.
Знаєш, чому ти мене не знаєш? Бо ти мене не бачила.
І це навмисно.
Бо так я веду справи.
З мене досить шепоту.
Гучність збільшилася.
Бо тепер ти марнуєш мій час.
Думаєш, я чекав би досі, щоб дати тобі поговорити зі мною,
а тим паче побачити?
Справжнього мене?
Того мене, якого я знаю зараз у цей момент,
а не того, ким ти вважала?
Я знаю, хто я.
І не кажи мені, ким я не є.
Бо це заплутає всіх.
Я знав, що все до того й іде.
Відчуваєш запах? Бо я — так.
Люди хочуть крутити Людиною з Торонто.
Не грайтеся зі мною!
Я веду гру!
Це помилка.
Ти — помилка!
Це все секс свиней!
А хто готовий порохкати?
Знайомий звук. Ви чули?
-Федеральні агенти! Усі на підлогу! -На підлогу! Ані руш!
Усі на підлогу!
Ану назад!
Ти куди?
Лягай!
У мене немає зброї! У мене її немає!
Назад. Ми зачистимо!
МОБІЛЬНИЙ ПІДРОЗДІЛ ФБР КОМАНДНИЙ ЦЕНТР
Чорт.
Лорі!
Гаразд.
Погляньте на це.
Збіг відбитка. Це навіть не Ґрін.
Це був цей хлопець.
А це ще хто?
Він тримав заручників у Пуерто-Рико.
Але бомба не вибухнула б.
Мабуть, Людина з Торонто не збирався цього робити.
Тобі пощастило з Лорі.
Здійснення мрії всього життя. Справді.
Дякую.
Агов.
Сьогодні ви врятували світ.
І втратив свій власний.
Не сьогодні, Стефаніє.
Привіт, це Тедді. Я передзвоню.
Я подзвонила Марті, бо хвилювалася за тебе.
Він розповів про твою роботу.
Мені потрібен час, Тедді.
Не знаю скільки.
Мені здається, що я тебе не знаю.
Я навіть не знаю, чи знаєш ти себе, чого шукаєш, що тобі потрібно.
Я хотіла, щоб у тебе все вийшло. Хоч раз.
Як ти й казав.
Мені шкода.
Я знала, що ти відповіси.
По старій дружбі.
Ти знаєш правила, Торонто.
Не виконуєш роботу — не отримуєш гроші.
Принесеш гроші в Йорктаун,
або я вб'ю твого друга Тедді.
Як тобі нові моральні принципи?
Чутки про мою моральність надто вже перебільшені.
Ти дурна, якщо думаєш, що я дам тобі ці гроші.
Ти ж знаєш, що це означає?
Не дивися на мене так, Деб.
Ти погано на мене впливаєш.
Пас.
Я думала, він помер.
МОСКВА
-Перебір. -Ще раз.
Ваш кредит у казино вичерпано.
Сер.
У в'язниці.
ЛЮДИНА З ТОКІО ДОСТУПНА
Чудово.
ТОКІО
Будь ласка!
Ні!
Це ж треба. Особистий інтерес.
ТАКОМА
Хлопці. Схоже, у нас день зарплати.
ТЕДДІ-БОКС БЕЗКОНТАКТНИЙ БОКС
Повна дурня.
Я ЇДУ ДО МАМИ ПОТЯГОМ О 16:00.
НЕ СІДАЙ НА ПОТЯГ. Я ЙДУ!
Я йду, Лорі!
На цей раз я не натеджу.
Ой!
Пам'ятаєш мене?
-Людина з Маямі. -О ні.
-Де він? -Я не знаю, про кого ти.
Де він?
-Не знаю. -Він забрав гроші й кинув мене помирати.
Де він?
Де твій друг?
Він мені не друг.
Я не маю до нього відношення.
Торонто.
Та ну. Ні, друже.
-Ні, не роби цього! -Ні!
Ти повернувся за мною.
Думка про твою смерть не давала мені спокою.
Здається, я стаю м'якшим.
Вгатив мене по спині клятою ломакою, козел.
Агов. Мені треба на вокзал до Лорі.
-Я читав твої повідомлення. -Ти хакнув мій телефон?
Лише ти знаєш, хто я. Це накладає певну відповідальність.
Гайда за твоєю дівчиною.
Отам.
-Лягай! -Ч…
Отакої. Гляньте, хто тут у нас.
-Хто вони в біса? -Люди з Такоми. Брати.
Ти посварився з середньовічними людьми.
Якого…
Ти підстрелив мені ногу!
Фітнес-клуб Марті. Он туди. Через задні двері.
Так, чудова ідея. Візьми.
Я не хочу. Я цього не хочу.
Сучий ти син!
Ось я йду!
Когось зачепило?
Чорт, я промахнувся.
Я промахнувся!
Агов, Марті!
-Тедді? -Де ти?
Ні! Не стріляй! Я все зроблю. Я поверну тобі роботу.
-Ніхто тебе не вб'є. -Скуштуй свинцю!
Дай ключі від задніх дверей. Дай мені кляті ключі!
Гаразд, ходімо.
-Мій другий улюблений пістолет. -Кулі скінчилися.
-І в цьому теж, але в мене запасні. -А в мене ні.
Ти мрець, Торонто.
-Хто це в біса такий? -Людина з Москви.
Нікуди тікати, Торонто.
Пропоную контактний.
Обережно!
Відвали!
Ти мій.
Ти мій, Торонто!
Нам треба на вокзал!
Я в курсі, котра година!
Стій!
Чого це?
Бо ти отримаєш дозу мого першого контакту.
Ой!
Помри!
Допоможи!
Ти зможеш!
Помри!
Ти труп, Торонто!
Дякую.
Він був у мене в руках.
-Авжеж. -Погнали!
Лягай!
Приїхали, Торонто.
Вставай, Баббо, ходімо.
Де ти, Торонто?
Виродок!
Я не хочу так здохнути.
Що це таке?
Мій день зарплати.
Схоже, ти перевів у готівку свій останній чек.
ТЕДДІ-БОКС ОНЛАЙН-ПРОПОЗИЦІЯ МРІЙ МІЦНІШЕ, БИЙ СИЛЬНІШЕ
Ти репетируєш ці рядки перед дзеркалом?
А ти читаєш перед дзеркалом поезію 18-го століття?
Дев'ятнадцятого, курво!
Це контактний?
Ой!
Боже мій.
Ти врятував мені життя.
Але зламав собі руку.
Це капець.
Так, відвеземо тебе на вокзал.
Куди?
Я хочу свої гроші.
Ну чесне слово.
-Оце вона злюка. Тікаймо! -Уперед!
Давай!
Швидше, на фабрику!
Тікаймо. Вона йде!
Обережно! Чорт!
-Тедді! Що ти робиш? -Вставай.
Генрі, скажи всім забиратися звідси! Давай!
Віддай мені гроші!
Чорт, забираймося.
Усім працівникам залишити будівлю.
-Яка кнопка? -Не знаю.
У мене вдома клямки, а не кнопки. Тисни все підряд.
Активація котла.
-Чорт. -Будь ласка.
Схоже, ти загубив свій хист десь у Міннесоті.
Знаєш, немає нічого сумнішого за крутого чоловіка, який розм'як.
Відпусти його. У тебе є я.
Добре.
Що це?
Ключі від Дебори.
Гроші в багажнику.
Настав твій час бути надійним.
Що ти від мене хочеш? Я тиснув усі кнопки — не відкривається.
Гаразд, відпусти його.
Ти забув, як це працює, милий?
Ми не відпускаємо людей.
-Ти ж казав: «Не рухай важіль». -Вони просто зникають, так?
-Там є важіль? -Так.
Спочатку твій друг зникне на твоїх очах.
-Тягни важіль. -Ти ж казав не рухати.
Іноді можна.
Наприклад зараз.
Досі нічого.
-Давай. -Ти, напевно, закоротив його, Тедді.
О ні.
Ні.
Це я зробив?
Ну, сподіваюся, ти радий.
Через тебе я зварив кляту білу жінку.
Припини вже!
Просто помри.
Ти щойно приготував людську темпуру.
Так. Якщо забути про вбивство,
тут лише ти і я, тож, визнаю, пахне не так і погано.
Хоча тут пахне газом.
Не як газом зі сраки,
а газом як паливом. Ні?
Газ на її куртці абощо.
-Чорт. -Відчуваєш запах?
Ой!
Ти підірвав склад.
Ми підірвали склад.
Слухай, я…
знаю, що ти казав нічого не казати.
Але…
мало кому з мого оточення я можу відкритися.
Останні кілька днів, ну, було…
Було…
Не можу сказати, що добре.
Але якимось чином, типу…
Якимось дивним чином тобі вдалося мене надихнути.
Через те, що ми пережили, ти…
Ти змусив мене стати кращим.
Тобто, сподіваюся… Сподіваюся, я, типу…
так само вплинув на тебе, розумієш?
Може, після цього ми подружимося, не розбіжимося.
Я не хочу бути сентиментальним, але відчуваю мож…
Де твій друг?
Хто ти?
Людина з Токіо.
Я тут, щоб убити Торонто.
Я поспішаю.
-Коли скінчиться ця хвиля насилля? -Просто зараз.
Коли я покінчу з цим позером.
Їдь до малої.
-Ти про що? -Сідай.
-Ти даєш мені Дебору? -Так, я знайду тебе.
Дві речі.
Перше: якщо ти подряпаєш її, я тебе вб'ю.
-Друге… -Не забудь про перше. Знаю.
-Добре. Геть звідси. -Дякую. Бувай!
Геть звідси!
Переслідую Додж Чарджер 440 R/Т 1969 року.
Ми не можемо наздогнати його.
Давай, Тедді. Давай.
Обережно!
Тедді!
Я йду, Лорі!
Наступний потяг з Армона прибуває за п'ять хвилин.
Лорі!
Тедді?
-Привіт. -Господи, що з тобою сталося?
Багато чого.
Любий, у тебе кров.
-Це не тільки моя кров. -Тобі треба до лікаря.
Ні.
Мені не це потрібно.
Я зрозумів.
Я знаю, що мені потрібно.
Ти мені потрібна.
Ти мені потрібна, Лорі.
Тільки ти і завжди.
Вибач, Лорі.
Ой, це недобре.
Я б навіть сказав погано.
-Це… -Поліція!
Підозрюваного затримано.
РІК ПО ТОМУ
Пам'ятаєш, спочатку він навіть не міг дивитися в очі.
-Нині він у своїй стихії. -Так.
Так. Виявляється, містер Високий, Темний і Страшний гавкає, але не кусає.
Напевно почав нове життя.
Замерзлий ведмідь на озері в минулому.
-Ведмідь точно в минулому. -Питання, вам сподобалося?
-Тедді. -Нам…
-Я не знаю, що це. -Це сорбет з дуріану.
Хочу бути ввічливим, тож не сподобалося, але доїм.
-Вітаю з новим рестораном. -Привіт.
-Ось і він.
Лорі, ти чудово виглядаєш. Ну як там, тісто росте?
-Що? -Я постійно хочу всіх вбивати.
-Тож… -Так.
-Знайомо. Привіт, люба. -Привіт.
-Дякую. -Я заплачу.
-Ні, годі. Я заплачу. -Ні. Я…
-Добре. Це дуже мило. -Відвали. Без проблем.
Що це? Це трійка чи вісімка? Не бачу.
-Ти бачиш? -Боже. Бракує тонера.
Брак тонера. Як так не мати запасного тонера?
Це вісімка.
Ну, дякую за смачну страву, друже.
Нам дуже приємно, заплатимо наступного разу.
-У мене гарні новини. На хвильку. -Авжеж.
-Іди сюди. -Так.
Іди сюди. Ти готовий?
Я насмілився зробити тебе партнером у моєму онлайн-залі.
Це наша зіркова мить.
Я святкую, тож дозволю святкувати і тобі.
Зараз у мене в руках перший внесок за твою машину.
Це одиниця чи сімка?
-Одиниця. -Ясно.
Я хочу повернути Дебору.
Шасі розрізало навпіл. Двигун майже випарувався.
Її нема.
-Це твоя проблема. -Припини!
Як ти міг!
Так! Так тримати, народе!
Вітаю. Вітаю в Тедді-боксі.
Я, звісно, Тедді Джексон, і знаєте що?
Тут єдиний суперник — ви самі. Не забувайте.
Тепер ми немережеві, тому все змінюється.
Усе стає більшим і кращим!
У нас одне онлайн-заняття на тиждень! Тобто я можу поговорити з вами наживо.
Сьогодні в нас перший онлайн-дзвінок.
Дзвінок аж з Торонто.
Гаразд.
Кажіть.
Вона мені вчора наснилася.
Яскраво.
Це… Це зайве, сер. Хочу нагадати, що ми в ефірі.
Зараз у нас близько 8000 глядачів, не кажучи вже про дітей.
-Тому… -Я сумую за нею.
Певен, у вас є причини сумувати за нею. Хоч хто вона.
Ти чудово знаєш, хто вона.
Дебора.
Ти вбив її.
Припиніть.
Хоча б не в ефірі.
Не можна ні на кого вішати вбивство, ще й без доказів.
Це серйозне звинувачення.
І неправдиве.
Мабуть, мені варто спуститися і безконтактно поспілкуватися.
Або ні, сер.
Ми онлайн, тож не треба їхати аж з Торонто,
щоб поговорити зі мною.
-Ось у чому принада. -Я не в Торонто, Тедді.
Тобто як це? Що ви таке кажете?
Де ви?
Я стою надворі.
Ох, ****.
Переклад субтитрів: Дарина Полякова