Downloaded from YTS.MX
Алло?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Так, ваша високосте, як справи?
Так, добрий день.
Знаєте, я телефоную по захищеній лінії.
Він мав дуже спокійний, стриманий і доброзичливий голос.
Отже, я щойно надіслав вам дуже конфіденційний документ.
КОНФІДЕНЦІЙНО – МІНІСТР
Міністр Ле Дріан хоче організувати відеоконференцію.
Я бачу на екрані пана Ле Дріана перед собою.
Я не знаю, правда це чи ні.
Міністр каже мені: «Мені потрібно багато грошей».
4,8 мільйона.
Ви отримали платіжне доручення на суму 886 000 євро.
Думаю, від трьохсот до чотирьохсот тисяч євро, не більше.
5,8 мільйона.
Дуже важливо, щоб ви заплатили негайно.
Неймовірна афера, у якій зловмисники вимагали понад 80 мільйонів євро.
Імовірний організатор цих операцій,
Жільбер Шіклі, король шахраїв.
У його голосі є щось, що приваблює людей.
Це як для великих акторів, великих артистів.
Або працює, або ні.
Його останнє досягнення… видавати себе за…
Жана-Іва Ле Дріана.
Надзвичайна зухвалість спроб зробити все.
Це стає мистецтвом, а не шахрайством.
Театр.
Гілберт Чіклі: Шахрай у масці
Отже, дозвольте відрекомендуватися. Мене звуть Жільбер Шіклі.
Я не думаю, що я злий чи поганий хлопчик,
але, зрештою, судитимуть інші,
тому що Жільбер Шіклі – не та людина, за яку ви його приймаєте.
Я народився в Парижі, у маленькому селі Бельвіль.
Тоді ми жили в дуже маленькій кімнатці.
У фінансовому плані ми не мали нічого, абсолютно нічого,
і я не міг цього прийняти.
Я був дуже розумним хлопчиком із нав'язливою ідеєю,
яка полягала в тому, щоб спробувати полегшити страждання моєї родини.
У цьому світі є місце тільки для розумних людей.
Можеш пересунути стілець трохи праворуч, будь ласка? Та ні, трохи менше.
-Гаразд, і… -Я виглядаю жахливо.
Яка ти людина, Ширлі?
Це таємниця.
Я маю виглядати засмаглою.
І худою, зроби мене худішою. Інакше це буде катастрофа.
ШИРЛІ, КОЛИШНЯ ПОДРУГА І СПІЛЬНИЦЯ
Гроші – це цікаво.
Вони дають адреналін, збуджують мене.
Я не встаю з ліжка, якщо немає грошей.
Скрізь мають бути гроші.
Чи можна сказати, що ти злочинець?
Я, злочинець? Зовсім ні.
О, навпаки, я янгол. Я роблю хороші речі з грошима.
Тож… слухай.
Я живу правдою.
Розкажи мені про свої стосунки з Жільбером.
Він подарував мені це кільце, коли мені було 25, воно в мене досі.
Ні, не покажу. Щоб не наврочили.
ПАРИЖ, 1995 РІК
У 90-ті я була в Парижі,
працювала в рекламній компанії,
яка займалася брехливою рекламою.
Вважалося, що це шахрайство,
але мене це не дуже хвилювало,
тому що я вмовляла їх по телефону, щоб отримати гроші.
Я завжди спілкувалася з людьми, які легко заробляють гроші.
Коли я зустріла Жільбера, мені, мабуть, було 20 років.
Я була в машині, як завжди, за кермом,
і в пробці, як і всі, озираюсь.
І раптом я зустрілася поглядом із Жільбером Шіклі.
І він зустрівся зі мною поглядом.
Ах.
І ми відразу ж зійшлися.
Він був винахідливим і вмів заробляти гроші.
Я завжди жила в розкоші, дуже «забезпечена».
Але Жільбер був із Бельвіля.
Ось чому щось клацнуло між нами. Міщанка та поганий хлопчик.
Жільбер завжди був великим гравцем.
Він не грав, щоб виграти, він грав, щоб грати за високими ставками.
Що мені в ньому подобалося, то це його інтелект.
У 2005 році в Жільбера були проблеми з грошима.
Він вліз у борги через азартні ігри.
Йому треба було 200–300 тисяч євро.
Багато бандитів вимагали в нього гроші.
А він мені: «Ширлі, мені капець, мені потрібні гроші, що робити?»
Тієї ночі я була з ним вдома.
Я дивилася телевізор.
Метро евакуйовано.
Вулиці Лондона заповнені машинами швидкої допомоги.
Коли я побачила по телевізору теракти
в Лондоні у 2005 році…
Загалом сьогодні вранці в центрі Лондона пролунало шість вибухів.
Я одразу подумала про аферу.
Гра на страху людей
і видача себе за агентів із боротьби з тероризмом.
І це пішло
як динаміт.
Я відкрию вам секрет.
Люди допитливі.
Зіткнувшись із міфічною, загадковою особистістю,
вони підуть до кінця.
Я ні на мить не думав, що люди повірять мені.
Ви знаєте, чому?
Тому що найголовніше, що я повірив у себе.
Роль Жільбера полягала в тому, щоб прикидатися агентом секретної служби.
Вишукувати слабкості людей – це перше, що треба робити.
Лякати їх, казати їм, що ми знаємо секрет про них.
До речі, я знаю про тебе секрет.
Так, у мене є про тебе секрет.
ПАРИЖ, 2006 РІК
Ми граємо із психікою людей, яких обманюємо.
Нам вдалося з'ясувати, чи вони курять,
чи є в них діти, чи зраджують дружинам.
Нам вдавалося проникнути в їхнє особисте життя.
І ми змушували їх давати нам гроші, багато грошей.
Мене звуть Еліз ле Гевель, я журналістка.
Я працювала в телешоу Envoyé Special на France 2 протягом семи років.
Одного вечора я була з другом.
Він працював у великій французькій компанії,
і сказав мені: «Сьогодні вранці сталося щось дивне«».
Комусь із мого відділу зателефонував
хтось, хто представився генеральним директором компанії.
І цей генеральний директор сказав йому:
«один із клієнтів банку фінансує тероризм.
Ми будемо просити вашої допомоги в боротьбі з тероризмом».
Я багато років працюю фінансовим директором.
У березні 2006 року
я пережив те, чого не мав пережити ніхто:
смерть моєї дружини через депресію.
Вона покінчила життя самогубством і залишила мене з трьома дітьми.
Це був важкий час для мене,
коли мені треба було знову довіритись людській природі.
Через 15 днів я був за своїм столом.
Якогось моменту колега перевів дзвінок
і сказав мені: «Це генеральний директор».
Алло?
Це пан Роже, як ваші справи?
І він каже мені, що я отримаю ще один дзвінок
від іншого агента DGSE.
ПРИХОВАНИЙ НОМЕР
Я прийняв цей дзвінок.
Так, алло.
Ви знаєте, що я дзвоню вам по захищеній лінії.
Він мав дуже спокійний, стриманий і доброзичливий голос.
Він сказав мені, що моїм внеском буде банківський переказ,
який відстежуватиметься його командою, щоб спробувати зловити їх,
коли вони отримають кошти.
Це внутрішній злочин,
тому, якщо ви можете зробити це,
ми зробимо це разом,
інакше я досить дорослий, щоб зв'язатися з кимось ще.
Тож між вами та мною не має бути жодних контактів.
Ви повинні здійснити оплату самостійно.
Я починаю ставити собі запитання.
Коли він відчув, що я вагаюся,
він сказав мені: «Ми знаємо, хто ви, ми знаємо, що ваше особисте життя
зараз важке».
Він розповів мені про самогубство дружини, розповів про моїх дітей.
Він знає про мене дещо, багато чого.
Я розраховую на вас, надішліть прямо зараз, це дуже важливо.
Я вагаюся.
Я вагаюся, але йду до кінця, я у своїй ролі і роблю це.
Загалом ця спроба коштувала трохи більше ніж 10 мільйонів євро.
10 МІЛЬЙОНІВ ЄВРО
Я дізнався, що маю цю здатність робити неймовірні речі.
Очевидно, у мене була можливість піти набагато далі.
Жільбер, він побачив, що за рецептом виходять добрі торти,
тому він зробив цілу пекарню.
Алло?
-Гаразд, ви біля свого комп'ютера? -Так
Ви отримали платіжне доручення на суму 886 000 євро.
Це була дуже цікава робота, яка приносила багато адреналіну.
Мені здавалося, що я живу в кіно.
Думаю, від трьохсот до чотирьохсот тисяч євро, не більше.
Кожна французька компанія на фондовому ринку,
велика і маленька, отримує такий дзвінок,
це в промислових масштабах.
Не розумію.
О котрій годині я отримаю реквізити банківського рахунку?
Ви повинні отримати їх завтра.
Ці жертви не обов'язково здаються довірливими та тендітними.
Вони професійні, кваліфіковані,
які справді хочуть досягти успіху,
і я думаю, що це те, що потрібно шахраю.
Отже, його треба було знайти.
Як справи?
А ти?
Так, саме тому я передзвонюю.
Так, я був там, я передзвонюю тобі.
Коли ти молодий, є лідер гурту,
номер один, номер два, номер три.
Жільбер був номером один.
Давай, сідай.
Секунду, мені щойно дзвонив адвокат.
Коли він влаштовує свою аферу, він хоче отримати багато грошей.
Але чому? Тому що в нього є історія, і він іде ва-банк.
Він її готує, він не відпускає її, навіть якщо це потребує часу та грошей.
Але він робить це краще, тому це працює. Тож він спробує з першого разу.
Він побачить, чи схопив бабки,
і якщо він не схопив їх, значить, щось не так.
Він буде відтворювати її, щоб дізнатися, що не спрацювало,
і робитиме це все краще і краще, доки не вийде реальний результат.
ФІЛІПП ЮЕЦ – ОКРУЖНИЙ КОМІСАР КАРНА ПОЛІЦІЯ ПАРИЖА
ЕРІК МОРО – МАЙОР КАРНА ПОЛІЦІЯ ПАРИЖА
-Ми йдемо, всі готові? -Так.
Гаразд, ходімо.
Зловив?
-Мабуть. -Снайпер.
Якою була ваша перша реакція, коли ви почули про цю аферу?
Спочатку я подумав: «Чим масштабніше, тим краще вона працює».
Це перше, що спало на думку.
Через масовість.
У нас швидко з'явилося 20 чи 30 різних справ.
Це був метод, якого ми ніколи не бачили.
Завжди одне й те саме.
Секретний агент, генеральний директор
і «ми боремося з тероризмом».
Розслідування перетворюється на павутиння.
Це цілком інтернаціонально.
Гроші йдуть із країни на різні рахунки…
У нас були країни по всьому світу, так?
Так.
Я думаю, це прекрасний злочин.
Шахрай дуже талановитий. Ми мали негайно його зловити.
Ми прослуховували
телефон, з якого дзвонили жертвам.
Ми виявили, що власника лінії звати Ширлі.
Ерік Моро. Який мудак.
Я кажу Філіппу, що наступного ранку ми підемо
і візьмемо цю дівчину вдома.
МЕТРО
Я була в Парижі.
Я провела вечір із дуже хорошим другом,
який залишився в мене на ніч.
Бідний хлопець.
Нас розбудила поліція.
На моїй спині була нога, я була на підлозі,
голова притиснута до землі.
Вони давили мене, щоб я не рухалася,
і мали такі великі довгі пістолети.
Я їм сказала: «Що я зробила?
Чому ви тут?»
«Служба боротьби з тероризмом». І я не могла більше говорити.
На стіні, оберненій до дверей, бачимо величезний постер іншого чоловіка.
Тому я запитав її: «Хто цей хлопець на фото?«»
І вона сказала мені: «Це Жільбер».
Це означає: «Ви його не знаєте?»
Ну, ні.
Ширлі під вартою, коли її привезли, вона не хоче нічого казати.
Вона нічого не каже, вона нічого не знає, вона нічого не зробила.
Потім ми розуміємо, що Ширлі дуже ревнива жінка.
Ми трохи пограли на цьому, так.
Мені казали, що Жільбер мені зраджує.
По суті, я куколд.
Ми блефували, бо…
У нас не було цієї інформації.
У нас нічого не було.
І тоді Ширлі, завдяки щасливому випадку, повірила в це.
А вона мені каже:
«Гаразд, він з мене дурну робить, я вам усе розповім.»
А потім вона почала, і це тривало протягом 48 годин.
Спочатку я була в порядку, мовчала й захищала Жільбера.
Але це було виключено.
Я боялася потрапити до в'язниці.
Тому я розповіла їм усю історію. Я була змушена.
Ми дізнаємося багато речей.
Ми знаємо, хто стоїть за цими шахрайствами з генеральним директором.
Під час допиту нам дзвонить
хлопець, який видає себе за одного зі слідчих групи
та бажає поговорити з Ширлі, яка перебуває під вартою.
І той самий колега, за якого він себе видає, стоїть переді мною.
Отже, ну…
Тож я швидко розумію, хто на телефоні,
і тоді ми починаємо балакати.
А він мені каже: «Приїжджай до мене до Ізраїлю,
побалакаємо». Але він каже мені:
«Я оплачу тобі тижневу відпустку в Ейлаті, якщо ти даси слухавку Ширлі»
Звичайно, він не поговорив із нею, а я не отримав своєї тижневої відпустки.
І тепер ми знаємо, що він в Ізраїлі, тому ми не зможемо його заарештувати.
Я щосили намагався не попастися.
Це була гра в кішки-мишки.
Я був майстром гри.
Добрий вечір. Розслідування нового виду пограбування без зброї та насильства.
Шахраї, що видають себе за керівників.
La Poste, Michelin, Intermarché – серед сотень жертв.
Його звуть Жільбер Шіклі.
Нині він у бігах за кордоном, в Ізраїлі.
Мене засудили до двох років в'язниці,
явки двічі на місяць у відділення поліції
та заборони на подорожі чи виїзд із країни.
Жільберу начхати.
Але тобі було сумно, що між Жільбером і тобою все було покінчено?
Звичайно.
Нам було добре разом. Ми справді любили одне одного.
Ми могли б померти разом.
ІЗРАЇЛЬ, 2006 РІК
В Ізраїлі він створив собі інше життя.
Коли займаєшся шахрайством, не можна бути до чогось прив'язаним,
і треба мати можливість розірвати зв'язки з будь-чим будь-коли.
Він зміг розірвати зі мною стосунки.
Мене звуть Ширлі, я живу в Ашдоді, Ізраїль.
Я дуже проста дівчина, дуже доброзичлива.
Алло?
Я познайомилася з Жільбером Шіклі у 2006 році.
ШИРЛІ НОМЕР 2
Що ти думаєш про Ширлі Шіклі?
Не знаю, не хочу знати, не хочу про це говорити.
Я вище за неї.
Я купую її, продаю назад
і змушую мити підлогу своїм волоссям. Там.
Мій батько завжди хотів, щоб я ходила до школи,
добре вчилась
і робила все, як книжка пише.
Але я була трохи інша.
Я шукала більшого.
У 2006 році, на той час у мене нічого не було, у мене взагалі не було грошей.
Пам'ятаю, подруга дала мені 70 євро
на прожиття, бо в мене не було грошей.
І одного разу ми чуємо по радіо,
що двоє французів здійснили пограбування на п'ять мільйонів євро,
і вони франко-ізраїльтяни.
Один із них, мабуть, найвідоміший у Франції — Жільбер Чиклі.
У рідній країні його вважають утікачем, а тут він живе як король.
Я засміялась і сказала своїй подрузі,
сказала їй: «О, це велика рибина,
якщо я знайду його, йому гаплик».
Я вийшов на вулицю, це було прямо тут, на цій вулиці,
і під'їхав мерседес.
Сріблястий мерседес.
Я сказала: «Добрий день,
Шалом».
Він відповів: «Шалом».
Він кинув на мене дивний погляд.
А на приладній панелі
лежав журнал на івриті.
Він сказав мені: «Можеш розповісти мені, що написано всередині?»
Я взяла журнал,
а там написано, що два французи здійснили пограбування на п'ять мільйонів, і…
і я засміялася.
У своїй голові я знала, що щось відбувається.
Він ніколи не казав мені, що це він у журналі,
але я знала, що це він.
Він був схожий на ангела, який увійшов у моє життя і
бажав робити мені тільки добро.
Жільбер був особливим, коли він говорив,
усі вникали в його розповідь.
Як магія.
Він дуже багато зробив для мене,
балував подарунками, речами, усім, що тільки можна уявити.
Ти не питала себе, звідки беруться гроші?
Мені було байдуже, звідки вони.
У моєму житті з'явилося щось нове, що принесло мені лише користь.
Навіщо мені ставити запитання?
Через 11 місяців ми одружилися та влаштували чудове весілля.
Коли я прийшла у своїй сукні, я відчула, що потрапила до кіно.
Багато моїх друзів казали мені:
«Ширлі, будь обережна, за ним стежить поліція».
Але я так кохала Жільбера, що ні за що не переймалась.
Жільбер Шіклі, який ніколи не спілкувався з пресою,
погодився на інтерв'ю з нами.
ПОКИ ЙОГО ДОСІ РОЗШУКУЄ ПОЛІЦІЯ,
ЖІЛЬБЕР ШІКЛІ З'ЯВЛЯЄТЬСЯ В ІНТЕРВ'Ю НА ТЕЛЕБАЧЕННІ
Він сховався в Ізраїлі, почувається в безпеці, тому трохи грається з нами.
Знаєте, у кожному з нас є щось.
Або це працює, або ні. У вас або є дар, або його немає.
Це як з великими акторами, великими митцями, великими і т.д. і т. п.
Це або працює, або ні.
Ну, скажімо, у мене є дар, який працює, і що?
Він той, хто діє сміливістю.
Він відчуває потребу влаштувати шоу.
Шахрай намагається отримати великі гроші.
У мене є гроші, у мене були гроші, і завжди будуть.
Так що я справді думаю, що це була гра.
Усі ці речі, які я робив, ідуть від мене,
тільки від мене і виключно від мене.
Я побудував щось, що було відтворено,
бо воно було цікаве тисячам людей.
Я кажу вам, що цей банківський переказ
не запланований, але його потрібно здійснити сьогодні,
щоб уникнути штрафів. Отже, робіть те, що потрібно.
Він продовжував і пришвидшив темп.
Він зробив із цього роботу.
Він має офіс в Ізраїлі,
де 50 молодих хлопців телефонують і кажуть:
«Доброго дня, я генеральний директор, мені потрібен банківський переказ».
Він почав просити два мільйони євро, потім вісім мільйонів,
15 мільйонів, 20 мільйонів. Це було… так, неймовірно.
Коли Жільбер прийшов до нас,
ми спочатку не розуміли,
бо він хотів змусити нас повірити, що ми можемо вкрасти багато грошей,
видаючи себе за керівників.
Це було безумство, усі… Це було нове Ельдорадо.
Жільбер був лідером.
Він просто був генієм цієї історії.
Але він також мав
людей, які вивчають компанії.
Є шантажист, який змушує бухгалтера
здійснити банківський переказ. Касир
отримував гроші та перенаправляв їх
на інші рахунки в усьому світі.
Це було інтенсивно і ми грали разом, не думаючи про ризики.
Для деяких це стало механічною роботою.
Насправді Жільбер завжди зберігав мій номер телефону,
іноді він дзвонив мені і казав:
«Ця спроба не вдалася».
Або, якщо спрацювало,
він дзвонив мені й казав: «Я тебе зробив».
Була така гра: «Я в безпеці,
я надалі займаюся своїми справами, ви намагаєтеся мене зловити,
але ніколи не зловите». Надзвичайно.
У 2009 РОЦІ ШІКЛІ ТА ЙОГО СПІВРОБІТНИКИ ВЖЕ ОШУКАЛИ ЛЮДЕЙ МАЙЖЕ…
НА 60 МІЛЬЙОНІВ ЄВРО
Я третій брат.
Відтоді як він народився, його можна залишити його будь-де,
він завжди буде жити нормально, ми ніколи не турбувалися про нього,
ніхто ніколи не турбувався про нього, це точно. Це точно.
Все почалося на вулиці Рю-де-Нуе у 20 окрузі Парижа.
Це був невеликий район Бельвіля, маленька вуличка.
Це була крихітна квартирка, без душу, без ванної кімнати, без усього, це було…
жорстко. Ми не мали вибору,
на жаль, це було так.
Батько працював у гаражі, а мама,
ну їй ніколи було працювати, з п'ятьма дітьми, це було непросто.
Тому він дуже швидко зрозумів,
що в нас фінансові проблеми.
Завдяки силі своїх слів він мав можливість щоразу
йти з порожніми кишенями, а повертатися з повними.
У цього хлопця не було обмежень.
Мій батько божеволів,
Він не мав для нього рішень. Він прикував його.
Смішно, зараз він був би наче психопатом,
тепер дітей ніхто не приковує,
але іншого виходу в нього не було. Він був надто гіперактивним,
ніколи не зупинявся.
Він зрозумів, що має не тільки дар балакучості, а й талант.
Він знав, що має таку силу переконання,
що може робити все, що захоче, коли захоче.
У мене були дуже близькі стосунки з матір'ю,
вона дозволяла мені все, а я все робив для неї.
Мати часто казала мені, що я маю вступати в гру і, перш за все,
ніколи не недооцінювати співрозмовника.
Він робив усе для своєї матері.
Вона любила ходити до казино.
Оскільки він був дитиною,
щоразу, коли вона програвала в казино,
він приходив до неї додому, щоб дати їй гроші.
Я думаю, що він мав заробляти гроші з дитинства.
Мати казала йому:
«Кожен ранок тобі приносять лоха, ти тільки повинен знайти його».
Він не бачить інших людей залежно від положення,
соціального статусу чи особистості.
Це наче: «Ти для мене потенційний лох?
Чи знайду я спосіб обдурити тебе? Ким би ти не був,
сильним, скромним, маленьким». Саме це надихає його.
Ми чекали. Чекали на помилку,
ту дрібницю, яка б дозволила нам повернутися.
Отже, ми були під великим тиском з боку начальника нашого відділу.
Одного дня нам подзвонили.
Я відразу впізнав голос Жільбера.
І, як завжди, дражнить мене
«Цього разу спрацювало».
Ага. На загальну суму 11 мільйонів євро.
Я дзвоню своїй контактній особі в American Express.
Він каже мені: «Банківські перекази
щойно були змінені. у дорожні чеки American Express.
Дорожні чеки в пакеті,
який DHL доправить до Тель-Авіва протягом тижня».
ПАН КАЦ
СПІВРОБІТНИК КАРНОЇ ПОЛІЦІЇ
Домінік, коли будете готові.
Готові?
Готовий.
ДАВІД КАЦ ГОЛОВА БРИГАДИ БОРОТЬБИ З КІБЕРЗЛОЧИННІСТЮ
Я сидів у своєму офісі, звичайний робочий день,
і тут мені дзвонить колега з ізраїльської митної служби.
І він каже мені: «Послухай, Давіде,
у нас тут в аеропорту ситуація,
ми щойно взяли посилку,
посилку Fedex, що містить
дорожні чеки на суму 1,2 мільйона доларів із Мексики».
Або побачив пункт призначення, і ім'я адресата було «Шіклі».
Ми перевірили по базах даних і побачили,
що в нього подвійне громадянство.
Перше, що я подумав, що маю зробити, – це подзвонити французьким колегам,
щоб дізнатися, хто такий цей Жільбер Шіклі.
Я розумію, що є набагато більша картина, ніж
ці 1,2 мільйона доларів, залучених у цій справі.
Ми помістимо жучок у посилку для прослуховування розмов.
Потім я беру одного зі своїх детективів.
Даємо йому одяг кур'єрської компанії,
віддаємо йому посилку
та відправляємо до Ашдода для доставки.
Ми були в стресі, бо знали, що без успішної контрольованої доставки
ми не зможемо довести вчинення шахрайства підозрюваним, паном Шіклі,
і ми також знали, що це єдиний шанс.
Якось ми були в домі Жільбера.
Він мав отримати посилку з Мексики.
Ми всі тут, є його дружина, я,
але ми не знаємо, що відбувається.
Коли він бачить хлопця, що підходить до будинку і дзвонить у двері,
він відчиняє їх і бачить, що щось не так.
Він відчував, що щось не так із людиною,
яка дала йому пакет. Потім він бачить, звідки він,
і дзвонить до UPS: «Ні, це не моє, ви прислали мені
посилку, я її не просив, я не знаю, для кого вона, приїжджайте і забирайте.»
Ми розуміємо, що тут щось не так.
703.
Для мене це було приводом
наказати поліції ввірватися до будинку та заарештувати його.
І тут починається, собаки вбігли до будинку,
обшукали акваріум.
Поліція шукала, потім знайшли два там, три там, один тут,
усього десь 10 телефонів. Вони кажуть: «Що це таке?«»
А він каже: «Я колекціонер.» Ну ви що.
Ми з ним виконали свою місію.
-Ну як? -Чудово.
Жільбер Чиклі, головний підозрюваний
у пограбуванні низки банків та інших підприємств.
Вони не мають доказів, вони просто хочуть узяти нас ось так, ми не знаємо, чому.
Суддя Езра Кама не розчулилася
і вирішила, що Жільбера Шіклі можна екстрадувати.
Вони руйнують нам життя
через дурну історію, я навіть не знаю, хто її вигадав.
Я не знала, що робити та що відбувається.
Я була вагітна і всю вагітність провела сама.
Я була в дуже поганому стані,
щодня плакала з телефоном,
чекала, коли він подзвонить.
Через усе, що він зробив для мене,
я сказала: «Усе своє життя буду поруч із тобою».
Митець подібний до птаха.
Коли він летить, його ніколи не спіймаєш.
Жільбер Шіклі не боїться влади.
Він проводить 20 місяців у в'язниці, а потім його випускають під заставу.
Він зв'язується з кінопродюсером
і пропонує продати йому права на свій сценарій.
Продюсер погоджується.
Мабуть, він був настільки ж переконливий, як і тоді, коли обманював людей.
Отже, продюсер вирішує внести заставу,
і за кілька днів Жільбер їде.
У 2009 РОЦІ ШІКЛІ НЕ ВИКОНАВ
УМОВИ СВОЄЇ ЗАСТАВИ.
ВІН ПОВЕРНУВСЯ ДО ІЗРАЇЛЮ ЗІ СХОВАНИМ ІЗРАЇЛЬСЬКИМ ПАСПОРТОМ
НЕВДОВЗІ ПІСЛЯ ЦЬОГО ВІН СТАВ КОНСУЛЬТАНТОМ ЩОДО ФІЛЬМУ
Скільки на рахунку?
400 мільйонів євро.
Як вважаєте, впораєтеся з цим?
Він так легко маніпулює ними.
-Зв'язатися з вами – правильне рішення. -Дякую.
Не кажи мамі.
Венсан Ельбаз чудово зіграв його.
Він приходив до нас додому, щоб подивитися, як живе Жільбер,
на його жести, і робив майже так само.
Я знову розмовляв із ним телефоном, коли вийшов фільм, на прем'єрі.
-Він дзвонив під час прем'єри фільму? -Саме так.
Мене запросив на прем'єру продюсер,
і наприкінці показу він зателефонував.
І що він сказав?
Сказав, що він в Ізраїлі.
Я йому кажу: «Шкода, ти міг би прийти».
Він відповідає: «Ні, тому що, мабуть,
у мене на дупі міжнародний ордер на арешт. Ти міг би мені сказати!»
-Надзвичайно. -Саме так.
НЕЗВАЖАЮЧИ НА ЙОГО ВІДСУТНІСТЬ, СУД НАД ШІКЛІ ПРОДОВЖУЄТЬСЯ БЕЗ НЬОГО В ПАРИЖІ
Я була там протягом усього процесу.
На лаві підсудних було кілька людей,
але не шахрай номер один, якого всі хочуть заслухати, Жільбер Шіклі.
Але тут з'являється жінка,
і ми її знімаємо, не знаючи, хто вона.
Це була яскрава жінка в шубі та великих чорних окулярах Ray-Ban.
Чому ви знімаєте нашу справу? З якого мотиву?
Гаразд, без проблем.
Я слідчий…
Я колишня дружина фігуранта, Жільбера Шіклі. Припиніть це зараз.
Я справжня жертва цієї справи.
Вони продовжували це робити без мене і не виплачуючи мені жодних комісій.
Я жертва. Жертв немає, я жертва.
Отже, я розумію, хто чий адвокат,
і намагаюся зустрітися з паном Камінським, адвокатом Жільбера Шіклі.
Але на кожній перерві слухань
він завжди розмовляє телефоном,
дуже схвильований, і хтось поряд зі мною каже мені:
«Це Жільбер йому дзвонить».
Шіклі мріяв би там опинитися.
Тому що він не може винести того, що без нього йде шоу.
Це його шоу, і він не на сцені,
він не захищає себе, а Камінський захищає його.
Важко було його захищати?
Що ж, будь-який кримінальний захист – це важко.
Але він був блискучим телефонним шахраєм,
можливо, у трійці найкращих у світі,
а можливо, і найкращим.
За своїм рівнем він був маленьким французьким генієм.
Маленьким французьким генієм, мабуть.
з кримінальними справами, але маленьким французьким генієм.
Як ви вважаєте, його жертви назвали б його генієм?
Я думаю, що для постраждалих
найстрашнішою має бути ганьба.
Сором від того, що його обдурив тип, який не навчався в університеті,
якщо вони це знають,
виріс в одному з найбідніших районів Парижа,
який щойно зняв слухавку
і, взявши слухавку,
забрав мільйони доларів у них.
Хто ці ідіоти?
Жертви!
Жертви – ідіоти!
Але ними він маніпулював.
Але ж жертвами маніпулювали, бо вони ідіоти!
Не треба забувати про це, перекручувати історію в інший бік.
СУД
Жільбер Шіклі був у центрі всього, що було сказано, увесь час.
Його тут немає, але він тут, він пронизує кімнату.
Його тут немає, але всі тільки й говорять про нього,
він справді людина в центрі всього цього випробування.
І так, я хотіла зустрітися з ним, мені було важливо з ним зустрітися.
ІЗРАЇЛЬ
Тож ми поїхали до Ізраїлю без жодних гарантій.
У мене була тільки його адреса,
і я подумала, що маю піти туди й постукати в його двері.
Ми приходимо, чекаємо
і вже збираємося дзвонити у двері, коли він з'являється на розі вулиці.
він каже: «Хто ви? Що ви тут робите?»
Він бачить камеру біля наших ніг.
Тож я кажу йому, що я журналістка з France 2.
Давайте, заходьте, я не залишу вас біля дверей.
Жільбер, звичайно, знає цей будинок.
Ми влаштовуємось.
Я вип'ю скляночку віскі, тому що…
Жільбер…
Я люблю віскі.
Він поводиться зі мною так само, як і зі своїми жертвами.
Тобто він відчуває, хто перед ним.
Він швидко зрозумів, що мені шкода жертв.
І коли починається інтерв'ю, він відразу починає цю тему,
визнаючи свою провину, дивлячись мені прямо в очі, і каже:
«По-перше, я хочу вибачитись. Мені шкода всіх цих жертв».
На жаль, ці жертви сильно постраждали,
я шкодую
і глибоко жалкую за цих жертв.
Під час інтерв'ю я подумала: «Він дуже розумний».
Тому що він одразу відчув, хто я.
Ну, це була гра, це було весело, а потім я зрозумів, що це не так.
І в якийсь момент він нам каже:
«Давайте, я заспіваю вам пісню».
Мені не було й 20 років
Я думав лише про сміх
Я жив сьогоденням
Не думаючи про майбутнє
І він починає співати Азнавура.
Він каже нам: «Ах, Богема, Париж, Монмартр, Богема».
І співає він гарним голосом, у нього дуже гарний, хрипкий голос.
Не думаючи про майбутнє
Отже, це від мене, я це написав.
Просто, щоб ви знали…
І він час від часу поглядає на нас.
Тож він чудово знає, що робить зараз.
Він знає, що влаштовує нам шоу.
Жільбер завжди був спокусником.
І він завжди хоче перемагати.
Людина, яка переді мною, я не відчуваю,
що це шахрай на пенсії.
Я відчуваю, що він той, хто ніколи не зупиниться, хто заради цього живе.
Коли я виходжу з цього дому,
я думаю про себе: «Який його наступний крок? Що він робитиме далі?»
І насправді він готував щось значно більше.
Люди бояться того, чого не знають.
Сміливість – це не зупинятися ні перед чим,
не боятися бути тим, ким ти хочеш бути. Ось що таке сміливість.
ПАРИЖ, 2015 РІК
Вітаємо вас у програмі «Soir 3 – вихідні»,
після трьох одночасних атак, що сталися сьогодні ввечері.
То справді був чорний рік тероризму у Франції.
Відчувається патріотизм, що проникає на вулиці.
Це поняття тероризму та загрози всюди.
Воно в атмосфері в цей час.
Є французькі заручники, яких тримають у Сирії,
у Малі терористи.
Страх –
це уразливість.
і Жільбер Шіклі зазвичай любить його використовувати.
Я гадаю, він думав, що для переконання
телефонного дзвінка буде недостатньо.
Йому потрібно зробити свій сценарій і особистість більш правдоподібними.
Для цього немає нічого кращого, ніж щось візуальне.
Він має бути переконливим. Він має знайти важливе міністерство,
але не самого президента.
Жан-Ів Ле Дріан — міністр оборони,
друга за значимістю людина в країні,
що відповідає за армію та кордони.
По-перше, ми перебуваємо у винятковій ситуації.
З точки зору театру військових дій, загроз і конфлікту.
Принаймні я надсилав вам фотографії цієї людини.
Нам потрібна ідеальна схожість. І в жорсткому пластику, зрозуміло?
Латекс або твердий силікон.
Навіть якщо не одягати її, то видно, що то він.
Оскільки її потрібно надягати та знімати, він не має порватися.
Ми просто хочемо, щоб рот був відкритий, от і все.
Це дуже просто.
Дякую, люба, цілую тебе.
СЕНТ-ЕМІЛЬЙОН, 2017 РІК
Мене звуть Гі-Петрюс Ліньяк,
я власник Grand Cru Classé Saint-Emilion під назвою Château Guadet.
Цей винний дім відвідували прем'єр-міністри,
багато послів, консулів,
тому я не здивований, що мені дзвонять такі особи.
23 січня
близько 13:00,
і раптом мені телефонують.
Це хтось, хто каже мені:
«Я секретар міністра Ле Дріана,
він хоче поговорити з вами,
але він хоче неодмінно, щоб ніхто
не почув і не дізнався, про що ви говоритимете.
Тому він говоритиме з вами по скайпу».
Я трохи здивований, але чому б ні,
тож він кладе слухавку, і я теж.
Я гадки не маю, про що міністр запитає мене.
Натискаю кнопку.
Я бачу перед собою пана Ле Дріана.
Я знаю його обличчя,
і ми регулярно бачимо його обличчя по телевізору.
Незважаючи на те, що він досить далеко від мене,
це обличчя міністра.
Він називає мене на ім'я. Це дуже стриманий голос
людини, дуже впевненої в собі.
Пан Ле Дріан каже мені: «Пане Гі-Петрюс Ліньяк,
у мене є для вас надзвичайно важлива місія.
Чи можу я вам довіряти?»
Тому я відповідаю: «Так, пане міністре, ви можете мені довіряти».
Він сказав мені, що в Малі є французькі заручники,
і у французького уряду просять викуп.
Ми повинні витягти їх звідти.
Але він пояснює, що французький уряд
ніколи не сплачує викуп.
«Тож мені потрібна буде ваша допомога.
І мені потрібно чимало грошей.
Не хвилюйтесь, вам повернуть гроші.
Ви знаєте, що французька держава вас не підведе».
Найкраща людина для звільнення заручників –
міністр оборони.
Мене звуть Дельфіна Меє, я адвокат Паризької колегії адвокатів.
Я експерт із крадіжки особистості.
З Жан-Івом Ле Дріаном завжди все було ясно,
тому в нього чистий, ясний, бездоганний образ.
Він дуже шанований політик.
Людина, яка дійсно служить державі та інтересам Франції,
і служить уже давно.
У нього реальна легітимність бути міністром.
Коли вам телефонує міністр оборони, яким є Жан-Ів Ле Дріан,
ви одразу вражені, це тішить ваше самолюбство.
Алло?
Доброго ранку, Ваша Високосте, як ся маєте?
Так, добрий день.
16 СЕРПНЯ 2016 РОКУ: ЗАПИС РОЗМОВКИ З АГА ХАНОМ
Добрий день, добрий день. Ви не одні зараз?
Ні.
Гаразд, ви хотіли б, щоб я передзвонив пізніше?
Так.
Шахрайство з генеральним директором
було націлене на людей, які обіймають посади середньої ланки в компаніях.
У 2015 році він змінює свої цілі.
Тепер мішенню стають люди високого класу.
VIP-персони, дуже важливі люди з дуже високими обов'язками
та великими грошима.
Ага Хан – мільярдер, принц,
духовний лідер, що очолює мусульманську громаду шиїтів, яку називають ісмаїлітами,
і для цих людей Ага Хан – буквально Папа Римський.
Жільбер Шіклі думає:
«Я нападу на Папу, без проблем».
Алло?
Так, ваша високосте, це знову я.
ЖІЛЬБЕР ШІКЛІ ЗАПЕРЕЧУЄ, ЩО ЦЕ ВІН
Ви могли б отримати цю інформацію протягом наступних кількох хвилин?
Тому що завтра вранці ми закінчимо, тож я хотів би закрити цю справу.
Я не знаю, скільки часу це в нас займе.
Але зателефонуйте до свого банку, вони скажуть вам напряму.
Я думаю, у мене є номер, щоб зв'язатися з вами, так?
Так, власне. Дуже важливо,
щоб ви переказали мені всю суму, розумієте?
Так звичайно. Гаразд, я зараз подивлюся.
Я можу дати вам 5,8.
Так, звичайно.
4,8 мільйона.
Точно.
І 4 мільйона.
Це у ваших інтересах, ваша високосте.
Гаразд.
Я подивлюся, чи зможу зв'язатися з банком.
Дуже добре. Дуже добре, дякую.
ПРОТЯГОМ ТРЬОХ ДНІВ АГА ХАН ПЕРЕКАЗАВ БІЛЬШЕ 20 МЛН ЄВРО
НА РАХУНОК ТОГО, ХТО ТЕЛЕФОНУВАВ
20 МІЛЬЙОНІВ ЄВРО
Творчість – це те, що ви реалізуєте, створюєте
і чого раніше не було.
Я хотів досягти успіху.
На мою думку, я не був шахраєм.
Я був тим, кому вдавалося переконувати,
от і все. Ні більше ні менше.
Він використовує силу французької держави,
імідж і авторитет міністра по телефону.
Він також змусить вас відчувати, що ви маєте за честь говорити з міністром,
тобто ви заслуговуєте на довіру, тому що вас просять зберігати таємницю.
У цій афері використовується безліч людських механізмів.
Вони скористаються вашими сентиментальними й патріотичними почуттями,
тиснутимуть на вас терміновістю,
плином часу, небезпекою, відповідальністю, честю,
і врешті-решт ви поступаєтесь.
Як можна протистояти? Це дуже важко.
Це не дивує, що із сумішшю самовпевненості та авторитету,
і з використанням правильних механізмів, знову ж таки:
тероризм, допоможіть нам, Франція буде в боргу перед вами,
йому вдається переконати його заплатити.
Завжди одними й тими самими методами. Самовпевненість.
Багато самовпевненості.
Це найважче проковтнути,
бути обдуреним шахраєм.
Продавцем джинсів із Бельвіля.
Жільбер Шіклі ніколи не втрачає самовладання.
Ніколи.
Єдиний момент, коли він сердиться, –
це коли він розуміє, що його обдурили.
Я Софі Греньє,
фінансовий директор Торгово-промислової палати регіону Ланд.
Я прискіплива людина,
люблю точність, організованість.
Мені часто кажуть, що я стюардеса.
1 лютого 2017 року
я у стоматолога записуюся на наступний прийом,
і мені дзвонять.
Мені сказали, що міністр Жан-Ів Ле Дріан
хоче поговорити зі мною по відеозв'язку.
Що ж, я мушу забрати сина зі школи,
а заразом організувати
чи хоча б взяти участь у відеодзвінку з міністром оборони.
Це все якось нереально.
Середа, не схожа на інші.
Коли приходить час, я приєднаюся до виклику
і опинюся перед міністром оборони Жан-Івом Ле Дріаном.
Але після відеодзвінка
я думаю, що це розіграш, не знаю, чи це правда.
Я щойно надіслав вам дуже конфіденційний документ.
-Ви його отримали? -Так, отримала.
Щоб заспокоїти мене, він надсилає мені листа,
в якому повідомляє, що цей переказ повністю гарантований.
Дайте мені глянути на нього, можливо, ми зможемо прочитати його разом.
Так, будь ласка.
«Після нашого відеодзвінка про звільнення
громадянина Франції, що утримується в Малі…»
-Так. -Це жахливо, справді.
Так, так, так.
Що ж, лист, який він мені надіслав, не має правильної розмітки сторінок
і там повно орфографічних помилок.
ФРАНЦУЗЬКА ДЕРЖАВА, ДОРУЧАЄ ВАС
ПАН СОФІ ГРЕНЬЄ
Отже, після цього дзвінка я думаю:
«Що це, в біса, таке?
Це дивно, що відбувається?»
Я не розумію,
я запитую себе. Отже, я зателефонувала до начальника й розповіла йому цю історію.
Він мені каже: «Софі, це справді афера, це неможливо.
Слухай, я дізнаюся, щоб підтвердити, що це справді шахрайство».
Отже, я викликаю поліцію.
У нас є особа, яка постійно обдзвонює посольства, консульства.
Він обдзвонив приблизно 180 організацій.
У цей момент ви подумали, що це може бути Жільбер Шіклі?
Я вже думаю, що Жільбер Шіклі десь недалеко.
Коли ви почули цю історію, що ви подумали?
Я був шокований. Для мене таке шахрайство…
Неймовірно.
Підготувати та надіти маску,
а потім здійснювати відеодзвінки
високопосадовцям і вмовляти їх відправити гроші
для звільнення військовополонених.
Це неймовірно.
Одне можна сказати точно: тоді
ми всі розуміли, що наш суперник — експерт.
Ми мали встановити особу людини в масці.
Моя місія полягає в тому, щоб змусити його повірити, що я перекажу йому гроші,
і для цього він повинен дати мені номер рахунку в європейському банку,
щоб вони могли відстежити всю мережу.
Він намагався обдурити мене, тож, думаю, я обдурю його.
Через два дні я вже вдома, він дзвонить мені, і моя місія починається.
Алло?
Так, пані Греньє, як ви перекажете гроші?
Через Інтернет? Розкажіть мені, як ви діятимете.
Так, оплачу через інтернет,
підключуся до своїх різних банків і все.
Які у вас банки?
-Є BNP, є Caisse d'Épargne. -Так.
Тож ми могли отримати приблизно від 800 до 900 на день?
-Так. -Зрозуміло.
Я намагаюся бути дуже зосередженою на тому, що я говорю, щоб не зробити помилку,
через яку він може подумати, що ми його заманюємо в пастку.
Ми ніби йдемо по канату.
Добре, я передзвоню рівно за півгодини,
будьте на зв'язку.
-Гаразд. -До побачення, дякую.
-До побачення, дякую, пане. -До побачення.
У вас склалося враження, що він вам повірив?
О так.
Я справді відчуваю, що він мені вірить.
Це смішно, обдурити злодія.
Я йду до поліцейської дільниці.
Нас кілька людей в офісі.
Ми встановили систему прослуховування
та чекаємо на телефонний дзвінок.
Атмосфера дуже напружена.
Усі дивляться на мій телефон,
усі чекаємо на дзвінок,
ніхто не рухається, повна тиша.
ПРИХОВАНИЙ НОМЕР
Коли дзвонить телефон,
це важливий момент, фінал.
Ви перед комп’ютером?
Так, я перед комп’ютером.
Я вдаю, ніби працюю, на реальному комп'ютері. Тож я кажу:
«Дайте мені номер рахунку».
А він мені каже: «Ні, ми робитимемо це разом».
Ми маємо бути свідками першого переказу, це дуже важливо.
Гаразд…
А я думала, він дасть мені
номер рахунку, я повішу слухавку і справа буде закрита.
Тож усе ускладнюється.
Отже, я даю вам номер. S… 4… 3.
S… 4… 3
Я ретельно вводжу кожну цифру після того, як він її вимовив.
9… 0
У кімнаті повна тиша.
-36. -Так.
Чекаю на останню цифру в рахунку.
-Так. -83.
Я готова вводити.
42.
Він дає останню цифру в рахунку.
55.
І я набираю, ввід, підтвердження платежу.
О, і я кажу йому, що виникла проблема, і це не працює.
Ох, здається, це не працює.
Ні, наче не проходить.
У цей момент він злиться.
Це не нормально.
Зв'язок дуже хороший, тому перевірте,
немає жодних причин, чому це не має працювати.
І він поклав слухавку.
До побачення.
Думаю, він зрозумів, що його обдурили.
У нас був банківський рахунок шахрая, який учинив шахрайство.
Приходимо до висновку,
що людина за маскою — пан Шіклі.
Коли я зрозумів, що це той самий чоловік,
у розслідуванні перших махінацій якого я брав участь
десять років тому, я був дуже здивований,
тому що, чесно кажучи,
треба бути сміливим, щоб чинити такі махінації проти жертви.
ДАВІД КАЦ
Ми вирішуємо їхати до будинку Шіклі.
Ми виявили, що пан Шіклі
поїхав з Ізраїлю до України.
Програвати? Я не програю.
Ніщо не дається легко, особливо втеча.
Зникнення? Чому б ні?
УКРАЇНА, 2017 РІК
В Україні є місто Умань,
воно дуже важливе для єврейських прочан,
які їдуть туди помолитися на могилі раббі Нахмана.
Він хотів поїхати в Україну, щоб здійснити… Як ви кажете? Помництво? Палом?
Паломництво.
Так, це воно.
Він хотів поїхати й подякувати. Насправді ні.
-Це неправда. Чи не так? -Так. В Україні, в Умані.
Він вирушив туди в релігійну подорож?
Він хотів поїхати в Умань до рабина.
Він завжди був разом із сім'єю.
Він весь час балував дітей.
Жільбер був як Робін Гуд.
Чому?
Тому що він завжди хотів допомогти бідним,
але для цього йому потрібно було зробити щось не…
те, що не відповідало правилам.
У цій справі основні жертви переказали 73 мільйони євро.
Це було доволі неймовірно.
Нам повідомили, що Жільбер Шіклі в Україні.
Нам потрібна його екстрадиція.
Ми повинні діяти дуже швидко, перш ніж він втече вдруге.
В Україні пісочний годинник почав цокати,
бо нам довелося прискорити всі процеси,
щоб заарештувати його там.
Видається ордер на арешт.
Українська поліція стежить за кожним його кроком.
Прийняв ваше повідомлення.
Вони не зводять з нього очей.
Поліція. Поліція.
Поліція
Руки за спину.
Вставай!
Обличчя. Руки за спину.
Коли його заарештували,
українська поліція забрала в нього три телефони.
Усередині були всі його переписки WhatsApp,
усі фотографії, відео, і ми знаходимо щось
дуже цінне для нас і розслідування.
Незважаючи на погану якість відео,
фігура справді схожа на Жана-Іва Ле Дріана.
Звичайно, але скільки разів мені тебе просити? Скільки?
Нехай він робить те, що має зробити,
і давай уже забиратися звідси! От і все!
Якщо йому щось знадобиться, скажи, хай мені подзвонить. Добре. Бувай.
Отже, що ви хочете знати?
ЛЮДОВІК ЕЛЬБАЗ АДВОКАТ З ЕКСТРАДИЦІЇ
Я працюю адвокатом уже десять років,
маю офіс у Парижі та ще один в Ізраїлі.
Алло? Я щойно приземлився, я в аеропорту Шарля де Голля,
і мені подзвонили. Сказали,
що Жільбера та його спільника заарештовано в Україні.
Ордер на арешт, далі буде екстрадиція, а поки що вони за ґратами.
Я маю зреагувати дуже швидко, летіти назад до України.
Коли я отримав дозвіл на побачення з ними у в'язниці,
це було досить незвичайно.
Ситуація загострюється.
Тюремна охорона — військові,
у камері по 50 ув'язнених,
є ув'язнені двометрового зросту, покриті татуюванням та зі свастикою на спині.
Це зовсім не схоже на французьку в'язницю.
Мені дзвонять з України.
І він мені каже:
«Ширлі, мене спіймав Інтерпол».
Моє серце завмерло.
Мені було недобре, я плакала і сказала:
«Що? Я їду до тебе».
Я дочекалася ранку, пішла до суду
і знайшла Жільбера в клітці.
Він каже мені: «Ширлі, пробач, Ширлі, пробач».
Я йому кажу: «Не хвилюйся, я з тобою».
Я взяла його за руку і сказала:
«Не хвилюйся, я тебе не відпущу.
Я буду з тобою, я не поїду з України,
доки ти не виберешся звідси».
І я зробила все, що могла.
Усе, що йому потрібно було у в'язниці, я принесла.
Я принесла йому матрац, щоб він добре спав. Навіть трохи горілки. Усе.
Вип’ємо горілки.
Яку хтось нам приніс.
Тут, у Києві, у в'язниці.
У в'язниці.
Давай, готовий?
Гаразд, лахайим, Біллі.
-За наше звільнення, якщо Бог дасть. -За наше звільнення і наші мільйони.
Велика вдача.
Я принесла йому м'ясо.
Ось наш обід.
Я навіть замовила йому холодильник.
Ось холодильник. Твої щоденні покупки, Жільбере.
Сьогодні я купив холодильник, щоб ми могли їсти стейки.
Хай ідуть до біса всі, хто думав, що ми страждаємо.
Ми боси та залишимося босами. Бам!
До біса французьку систему правосуддя. До біса.
Я не прийду. І навіть якщо я прийду, я все одно вас зроблю.
Гаразд, дякую, я вас теж трахну.
ПІСЛЯ ТРЬОХ МІСЯЦІВ В УКРАЇНСЬКІЙ В'ЯЗНИЦІ,
ШІКЛІ ЕКСТРАДОВАНО У ФРАНЦІЮ
ЗНОВУ
Повірте,
я міг би зробити набагато більше, ніж це.
Я міг увійти до будь-якої системи,
я міг увійти до політичної системи, до якої хочете.
Запевняю вас, це правда.
Безперечно, якби Шіклі не заарештували в Україні,
ми зіткнулися б із новою хвилею шахрайства.
На вилученому телефоні в нього є маски різних політичних діячів.
Можете глянути на Макрона, будь ласка?
Але ми в основному бачимо на його телефоні,
що він намагається знайти маску Альбера, князя Монако.
Ставиш його, і пластик не деформується, гаразд?
Навіть якщо не вдягати її, має бути видно, що це князь.
Я вважаю, що готувалася велика афера.
Те, що ми бачили з Жан-Івом Ле Дріаном,
ми побачили б з Альбером, князем Монако.
Як я пояснюю той факт,
що на телефоні Жільбера була маска князя Альберта?
Можливо, він має особливу прихильність до князівства Монако.
Не знаю.
ПАРИЖ, 2019 РІК
Сьогодні вдень починається ще один судовий розгляд
досить екстраординарної афери.
Семеро людей постали перед судом за те, що видавали себе
за міністра закордонних справ Жана-Іва Ле Дріана.
Офіс був схожий на ваш?
Вони були… вони були… вони були талановиті,
вони талановиті, так.
І, на жаль, деякі люди стали їхніми жертвами.
Вони добре імітували мій голос. Неможливо бути схожим на мене, от і все.
Що ж, це може бути фантастичний сценарій фільму,
але це реальна історія, яка розгортатиметься сьогодні вдень.
Мозок цих операцій,
Жільбер Шіклі, король шахрайства, 54-річний франко-ізраїльтянин.
Маючи лише телефон,
змушувати людей вручати йому мішки з тисячами євро.
Це абсолютно принизливо
і нарцисично сильно ранило його жертв.
Там, на лаві підсудних, я бачу Жільбера Шіклі
і бачу, що в нього там щось на кшталт фан-клубу.
Такий комітет підтримки працює так голосно, що судді доводиться просити їх
мовчати, коли його допитують.
Жільбер Шіклі демонструє суміш яскравості
і заперечення. «Зовсім ні. Гляньте на мене, я не геній, за якого мене видаєте,
мені привласнюють забагато амбіцій.
Гляньте на мене, я втомився, я хворий, дайте мені спокій».
Він грав цю роль із нами, адвокатами,
із суддею, з прокурором, якого він так добре знав.
Я люблю виклики, завжди любив виклики.
Це як боксерський поєдинок, завжди хочеться стати чемпіоном світу.
Я не програю.
Я або виграю, або вчусь.
І коли ви маєте цю здатність, ви нічого не боїтеся.
Насправді, я думаю, що Жільбер Шіклі — поліцейська фантазія,
і під його ім'ям забагато написано.
Під час судового розгляду ми починаємо аналізувати зображення.
Ми бачимо людину в гримі,
яка, очевидно, сидить за столом міністра,
і суд поставить собі питання, чи справді це Жільбер Шіклі.
Він каже, що персонаж набагато вищий і більший за нього, тож це не може бути він.
На передпліччях чоловіка в масці немає волосся.
У Жільбера Шіклі волосся вкриває руки.
Він каже: «Подивіться на мої руки, це не можу бути я».
ВІДТВОРЕННЯ
Ми даємо йому прослухати голоси, записані жертвами.
З того часу він не скаже ні слова.
На третій день слухання ми чуємо голосові записи.
І я можу вам сказати…
У суді бувають сильні та важливі моменти, і це був один із них.
Алло?
Так, є якісь новини про… Це у ваших інтересах, ваша високосте.
Гаразд.
Це 100% не Жільбер.
…занятий сьогодні.
Я передзвонюю вам, тому що ми маємо переказати вам кошти…
Коли б ви могли передзвонити мені?
Приблизно за годину, якщо ви не проти.
Гаразд.
Хіба це не голос Жільбера Шіклі?
Ви не вірите, я відповім на ваше запитання.
Серйозно. Серйозно.
Якщо я передзвоню вам за годину, повідомте мені точну вартість,
щоб я знав, скільки мені потрібно переказати вам назад.
Ах, це незвичайно, бо це справді його голос. Без сумніву.
Це неймовірно, без сумніву, це він.
-Це він? -Саме він.
-Точно? -Це…
О так, це абсолютно той самий голос.
-Без сумніву? -Абсолютно без сумніву.
Голос Шіклі, який ми чули цілих два дні,
був таким самим, як і в записах.
Це був винятковий момент.
Усі впізнали голос, двозначності не було. Взагалі.
Тепер справедливість. Фальшивого Ле Дріана засуджено до 7 і 11 років ув'язнення.
Паризьким кримінальним судом
Жільбер Шіклі, 54 роки, був визнаний винним у тому, що видав себе
за Жан-Іва Ле Дріана.
З 2005 ПО 2017 РІК
ЖІЛЬБЕР ШІКЛІ ПРИСВОЇВ БІЛЬШЕ 100 МІЛЬЙОНІВ ЄВРО
ЙОГО ЗАСУДЖЕНО ДО 11 РОКІВ В'ЯТНИЦІ
ТА ШТРАФУ 2 МІЛЬЙОНИ ЄВРО
Я почувалася жахливо.
Я дивилася на Жільбера зі сльозами на очах.
Я була одна.
Я не могла б так жити без Жільбера.
Я вийшла надвір подихати повітрям
і побачила журналіста.
Він сказав мені: «Хто ви?»
Я сказала йому: «Я дружина Жільбера Шіклі».
І він засміявся.
Я його запитала: «Чого ви смієтеся?»
А він мені: «Тому що вона дружина Жільбера Шіклі».
Я навіть не запитала, хто ця жінка.
Я не хотіла ні у що вірити. Я сказала: «Усе, стоп».
ПІСЛЯ ЙОГО АРЕШТУ В УКРАЇНІ
ЖІЛЬБЕР ПОЧАВ ОНЛАЙН-СТОСУНКИ З ІНШОЮ ЖІНКОЮ
П'ятнадцять років я робила для нього все.
Я з усіма воювала за нього.
Після всього, що ти даєш людині,
усе закінчується за дві секунди.
Мої діти все витерпіли.
Менша досі плаче ночами.
Вона хоче свого тата. Вона не розуміє, чому його нема.
Це не мало так закінчитися.
Жільбер Шіклі колоритний, кумедний, саркастичний, спокусливий.
Він видає себе за Арсена Люпена, злодія-джентльмена.
«Я краду в багатих, я просто розумний».
Але насправді він не краде в багатих.
Він тисне на сумлінних людей, котрі хочуть робити добро.
Він хоче здаватися Робін Гудом, але, як на мене, він розчавлював людей.
Це був сильний удар, через який я
більше двох років не міг тримати ручку.
Мій начальник звільнив мене, я став безробітним.
Потім я почав відвідувати психотерапевта.
Я справді був на дні ями.
Це чувак без моралі, який руйнує життя.
Шахраї обдзвонили усю французьку адміністрацію.
Це надзвичайно серйозна афера,
яка могла поставити під загрозу зовнішню політику Франції.
Ми повинні пам'ятати, що на той час справді були французькі заручники,
яких справді вбили у 2015 році.
Ця справа могла піти набагато гірше.
У Шіклі могла мати кров на руках, ми підійшли дуже близько.
Маю таке почуття, що для нього це ніколи не кінчиться.
Він помре на сцені.
Якби я мав нагоду залишити повідомлення для всіх, хто слухатиме,
насамперед, я хотів би вибачитися від щирого серця.
Але я Жільбер Шіклі,
і я завжди буду Жільбером Шіклі,
і я піду як Жільбер Шіклі. Це все.
ШИРЛІ НОМЕР 2 ПОПРОСИЛА РОЗЛУЧЕННЯ
ВОНА СТАЛА УСПІШНИМ ДІДЖЕЄМ І ПОДОРОЖУЄ СВІТОМ
ШИРЛІ НОМЕР 1 ЗАЛИШИЛА СВОЄ ЖИТТЯ З ЖІЛЬБЕРОМ ПОЗАДУ
І ПРИСВЯТИЛА ЙОГО СОБІ
СОФІ ДУМАЛА ПРО КАР'ЄРУ В СЕКРЕТНІЙ СЛУЖБІ,
АЛЕ ВИРІШИЛА ЗАЛИШИТИСЯ ФІНАНСОВИМ ДИРЕКТОРОМ
ГІ-ПЕТРЮС, ЯК І РАНІШЕ, ПРИЙМАЄ ПОЛІТИЧНУ ЕЛІТУ В ЗАМКУ ГОДЕ
АЛЕ ВІН ВВІЧЛИВО ВІДМОВИВСЯ ПЛАТИТИ ГРОШІ ФАЛЬШИВОМУ МІНІСТРУ
Переклад субтитрів: Дмитро Бондарєв