Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Det er snart jul.
Og efter den dag ved jeg, at mit liv aldrig bliver det samme igen.
Jeg er lidt bange.
Ja, eller helt ærligt… meget bange.
Hvad vil der ske med mig? Med os?
Og så er der lille Jacob.
Hvad med ham?
Jeg håber sådan, at han klarer den.
Der er han!
Hvordan går det? Vi ses derinde. Tak, fordi I er kommet.
Kommer sandheden om Camille i bog fem?
Er hun i den franske modstandsbevægelse, som hun siger?
-Eller er hun en nazispion? -Jeg er selv i tvivl.
Gør hende til en heltinde. Det er meget mere romantisk.
Men en spion er selvfølgelig mere sexet.
Ved du hvad? En dobbeltagent.
Kan du skrive til Sherri? Det er mig.
Er det med "I" eller "Y"?
Begge dele er fint.
Kan du genkende mig? Bog tre.
Selvfølgelig. Camille Toussaint! Hvordan går det?
Ganske godt.
Glædelig jul, Camille.
Merci beaucoup.
-Vil du skrive til Todd og Mark? -Selvfølgelig.
Eller Mark og Todd. Jeg læste bogen først.
Kan du ikke huske, at din søster gav mig den?
-Nej, din søster gav mig den… -Hør her, gutter.
Jeg signerer to bøger. Så har I en hver.
Jeg giver. Værsgo.
Bliver du i byen hen over julen?
Desværre nej. Jeg skal hjem til min pige, Ava.
Jeg vidste ikke, du var…
Hun er en meget heldig kvinde.
-Glædelig jul. -Glædelig jul.
Så er jeg hjemme, skat.
Ava?
Kom her, skat. Hvad så?
-Velkommen hjem, hr. Jacob. -Tak, Svet.
Hej med dig.
Er alt under kontrol?
-Køleskabet er fuldt. Ava har fået bad. -Okay.
Jeg har hentet ekstra brænde.
Og der er fanpost.
Mere end ved sidste bog.
Fanpost. Så ved jeg, hvad jeg skal de næste par uger.
Tak, fordi du har holdt skansen, mens jeg var væk.
Jeg havde nær glemt…
Det er til dig, Svetlana.
Glædelig jul.
-Tak for alt. -Tak.
Er du okay, hr. Jacob?
Hvad mener du? Jeg er da altid okay.
Men også altid alene.
Det er sådan, jeg bedst kan lide det.
Og jeg har jo Ava. Hun holder mig med selskab.
-Vi ses næste år, hr. Jacob. -Ja. Vi ses.
Ava, kom her.
Lad os se, hvad vi kan finde.
Sådan.
Det var bedre.
-Hallo. -Er det Jacob Turner?
Ja, men jeg har ikke brug for tæpperengøring, boliglån eller…
Beklager, hr. Turner. Jeg ville ikke lægge en besked.
Jeg hedder Matt Segreto. Jeg er advokat…
Du har en klient, der påstår, jeg har stjålet en idé.
Nej.
Jeg er eksekutor for din mors dødsbo.
Undskyld. Du er… Hvad sagde du?
Jeg er ked af, at du skal høre det fra mig.
Hun døde i sidste uge.
Jeg troede, du vidste det.
Det gjorde jeg ikke.
Min mor og jeg havde ikke talt sammen længe.
Vores forhold var…
kompliceret.
Jeg forstår.
Hun har efterladt alt til dig. Huset og alle hendes møbler.
Der er nogle papirer, der skal underskrives.
Vi kan mødes i Bridgeport en dag i næste uge, hvis det passer.
-Hr. Turner. -Hej.
Matt Segreto.
Godt, vi kunne mødes.
-Det gør mig ondt. -Tak.
Du må have mange minder herfra.
Du skulle bare vide.
-Du kan bare… -Ja.
Pas på.
Naboerne sagde, hun sjældent forlod huset.
Når de kom forbi, lukkede hun dem aldrig ind.
Nu ved vi hvorfor.
Det burde gemme sig et klaver et sted.
Ja. Ifølge opgørelsen er det et Steinway model S fra 1940.
Det er 40.000 dollars værd.
Det ser ud til, at der skal smides en del ud.
Skal jeg bestille en container til dig?
Ja. Tak.
Og hr. Turner… Jake.
Jeg vil nødig være til besvær, men min kone er stor fan…
Okay.
Os normale mænd kan ikke leve op til de verdensmænd i dine bøger.
De fyre er ikke ægte, Matt.
Fortæl det til min kone.
Hun hedder Mercedes.
Ligesom bilen.
-Javel. Værsgo. -Tak.
Kom, skat.
Er du klar? Hop ind.
Det var godt.
Ganske enkelt fantastisk.
Er det dig, Ellie?
Så kom du.
Selvfølgelig.
Jeg gik nok ud fra, du ville sende en assistent.
Du er jo rig og berømt.
Nogle ting skal man gøre selv. Godt at se dig. Du ser godt ud.
I lige måde. Det er længe siden. 20 års tid?
-Du var omkring 18, da du rejste. -17, faktisk.
Det var en svær tid for dig.
Ja.
Jeg vidste, du ville blive forfatter.
Du var et interessant barn.
Du havde en skøn fantasi og var vild med ord.
Jeg husker, jeg sad i mange timer hos dig og spillede Scrabble på nettet.
Når din mor havde en dårlig dag.
-Mor havde mange dårlige dage. -Hun blev aldrig den samme igen.
Det gjorde ingen af os.
De er gode.
-Dejligt. -Sødt. Tak.
-Farvel. -Farvel.
Maler du stadig?
Trækker jeg stadig vejret?
Det var dejligt at se dig.
Jeg kører om lidt. Jeg skal…
tilbage i morgen og tage hul på et nyt rum.
Det må være hårdt at gennemgå alle hendes ting.
Ja. Hvad var det, Robert Frost altid sagde?
"Den bedste vej ud er altid igennem."
Men jeg er nu ret sikker på, han aldrig har mødt en hamstrer.
Det har han nok ikke.
DU VAR VORES I ALT FOR KORT TID 1980 -1987
Her er ensomt.
Og jeg savner dig.
Du godeste!
Helt ærligt, mor.
Hvad?
Kan du stadig lide en ostesandwich med tomatsuppe?
Jeg tænkte, du måtte være blevet sulten.
Jeg er hundesulten.
-Kan hun lide tomatsuppe? -Hun elsker det.
Værsgo.
-Det gør hun vist! -Vi ved ikke, hvordan vi skal takke dig.
-Skriv mig ind i din næste bog. -Læser du rent faktisk mine bøger?
Jeg er nok din eneste læser, der kan genkende nogle af karaktererne.
Som hvem?
-I Grønne Øjne -Paris' Grønne Øjne.
Fotografen.
En smuk, stærk kvinde, der får et sammenbrud.
Den er vel rimelig indlysende.
Der er en anden person i Den Sidste Midnat.
Soldatens far.
En næsten usynlig rolle. Ligesom i virkeligheden.
Du har vel ikke kun dårlige minder, når du stadig har hans ur på.
Han kom til din mors begravelse. Vidste du det?
For at vise sin respekt, men han havde nok håbet at se dig.
Nej, det…
Det tror jeg ikke.
Og begravelsen var…
Det er forståeligt nok, men det er lige meget nu.
Det var dengang.
Tak.
-Må jeg spørge dig om noget? -Ja.
-Det er personligt. -Fint.
Er jeg for gammel til det her?
-Er det dit spørgsmål? -Ja.
Nej, da.
-Mener du det? -Det er perfekt.
Har du prøvet sådan noget? Nej, hvorfor skulle du det?
Kvinderne står vel i kø foran din dør.
Der står ikke kvinder ude foran min dør.
Jeg har set bladene i supermarkedet. Du dater filmstjerner.
De trykker jo hvad som helst.
Jeg har ikke prøvet dating-apps, nej, men du skal da bare gøre det.
Jeg skal skrive noget.
-En profiltekst? -Ja.
Jeg kender en forfatter. Må jeg?
-Skriver du min tekst? -Det skal være mig en fornøjelse.
PERSONLIGT
Kom ind, Ellie. Døren er åben.
Hallo?
Du er ikke Ellie.
Nej.
-Jeg troede bare, du var min nabo. -Beklager.
-Var det dig, der stod ved vejen før? -Ja. Det var mig.
Jeg er ikke en stalker, hvis det er det, du tænker.
Det troede jeg heller ikke. Vil du lukke døren?
Selvfølgelig.
-Hvad kan jeg hjælpe med? -Hej. Han er sød. God hund.
Det er faktisk en hun. Ava.
Fedt navn. Hej, Ava.
Det er hos Turner, ikke?
På en måde. Jeg hedder Jake Turner.
Fedt. Godt at møde dig.
Jeg hedder Rachel Campbell. Grunden til, at jeg er her…
Undskyld, det er lidt kompliceret, men jeg prøver at finde min mor.
Og jeg tror måske, du kan hjælpe mig.
Hun boede her for længe siden. Tror jeg nok.
Har din mor boet her?
Ja, lige før jeg blev født.
Er det Scott og Lois Turners hus?
Ja, det er mine forældre.
Godt. Min biologiske mor boede her og arbejdede for dem.
For mine forældre?
Så vidt jeg kan se, var hun faktisk deres barnepige.
Åh nej!
Av!
-Har du brug for hjælp? -Jeg har styr på det.
Hvad bringer Nancy Drew til Turner-huset?
Hvis man må spørge.
Det var ikke nemt. Min adoptionssag var lukket.
En ven arbejder for Connecticut Records.
Han måtte ikke give mig hendes navn, men hendes seneste kendte adresse var her.
Javel. Jeg beklager.
Jeg er på vej ud ad døren. Gid jeg kunne hjælpe.
-Men det kan jeg vist ikke. -Jeg forstår.
Jeg skal lære at forlade bordet.
Nina Simone.
Præcis. Hun er den bedste.
-Er hun en favorit? -Ja.
-Hvem har du ellers? -Peggy Lee, Ella, Lady Day.
-Aretha. -Glem ikke Gladys.
Gladys er et stort lys. Min far…
Han var min egen musiklærer og lærte mig om dem alle.
Lille Richard, Marvin Gaye.
-Marvin. Han døde, da jeg var barn. -1984.
Ja.
-Arbejder du med musik? -Nej. Jeg…
-Jeg skriver lidt. -Fedt. Noget, jeg kender?
Nej, det tror jeg ikke.
-Vil jeg kunne lide det? -Nok ikke.
Den kæmpende kunstner. Jeg er med.
Vi har vel alle vores at kæmpe med.
Det er sandt.
-Jeg beklager, jeg ikke kunne hjælpe. -Det skal du ikke beklage.
Bare at være i huset, hvor hun engang boede, får mig til…
at føle mig mere forbundet til hende.
-Nå? -Ja.
Nå, men tak for det.
Tak.
Ups. Glædelig jul.
-Glædelig jul. -Tak.
Vent, Ellie…
Rachel.
Rachel, vent!
Jeg har en idé.
Min nabo har boet her i årevis. Jeg tror, hun…
Jeg har det på samme måde.
Det var hurtigt.
Hvad?
Det kan jeg forklare senere.
Du kan få mit nummer og skrive til mig i morgen.
-Så har jeg nok talt med hende. -Det ville være fedt.
Jeg tror bare, jeg venter, til hun er tilbage.
-I bilen. -Er du sikker? Der kan gå lang tid.
Nu er jeg her jo.
Tak.
-Hej. -Hej.
Hvad så?
Er du sulten? Jeg er på vej til at få noget at spise.
Sejt. Er det dit faste sted?
Jeg har faktisk ikke været her i nogle år,
men jeg var her tit med min mor, da jeg var barn.
-Hun var vild med stedet. -Forståeligt. Her er hyggeligt.
-Velkommen til Trattoria Toscana. -Tak.
Jeg hedder Vittorio. Vil I høre dagens retter?
Vil du sige retterne på engelsk?
Nej, det er fint. Jeg tager bare det samme som hende.
Og et glas vin, tak.
-Vil du have vin? -Nej.
Er du sikker?
Hvad er det sidste, du bestilte?
Særskilte regninger.
Du er forfatter, og det vil jeg respektere.
Mine forældre er kunstnere. De laver og sælger deres egne smykker.
Som du nok kan tænke dig, har det været svært at betale regningerne.
Så jeg tænkte, det var bedre… Du kan nok genkende, at man nogle gange…
-Mange tak. Det er sødt af dig. -Selvfølgelig.
Hvordan har du lært flydende italiensk?
Jeg taler faktisk også fransk og tysk og lidt mandarin.
-Taler du mandarin? -Lidt.
Det er rigtigt!
Jeg har studeret sprog.
Klart. Fedt nok. Det er ikke tit, man…
Mange tak.
Hvad får du så tiden til at gå med nu?
Jeg har faktisk lige søgt et job som oversætter for FN.
-Det er usandsynligt. -Hvorfor det?
Er alt ikke det?
-Undskyld, jeg tager lige den her. -Helt fint.
Vi ses ved bordet.
Velkommen hjem, fremmede.
Dion! Hvordan går det?
-Hvor længe er det siden? -Længe. Siden highschool.
Du forsvandt. Hvor gik du på college?
Ingen steder. Jeg tog til Paris. Livets skole.
Det er rigtigt. Du ligner dig selv.
Bare rigere.
Bliver din nye bog filmatiseret?
Jeg ved ikke. Det siger de.
-Den lokale helt. -Mange tak. Du er meget venlig.
-Det var godt at se dig. -I lige måde.
-Beklager. Hvor var vi? -Vi var…
-Potentielt job. FN. Usandsynligt. -Ja…
Det nye job kan blive en udfordring.
-Vi kan blive nødt til at flytte. -"Vi"?
Ja, Alan og mig.
-Og Alan er? -Undskyld. Alan er min forlovede.
Er du forlovet?
-Ja. -Tillykke. Jeg elsker kærlighed.
-Tak. -Skål. Dejligt.
Vi har ikke sat en dato endnu.
Alan vil gerne, men hvis jeg får jobbet…
Det må vi finde ud af. Vi har ikke engang set på ringe endnu.
Jo, i sidste uge, men jeg kunne ikke vælge noget.
Så vi gik bare igen.
Det her er lidt sødt. På turen hjem gav han mig den her.
Hvad er det?
En cigarring.
Denne fjollede ring kom faktisk som en lettelse.
Jeg tror ikke på, at diamanter er en piges bedste ven.
Egentlig har jeg det blandet med selve konceptet at være forlovet.
Det giver en god sikkerhed, men man bliver også sat i en kasse.
Den kasse har jeg undgået hele mit liv.
Den er svær, for Alan vil gerne gøre ting efter bogen.
Det er jo vigtigt at respektere den andens ønsker.
Han er skatteadvokat
og meget dygtig til sit arbejde. Stor præcision.
Det bliver ham, der planlægger brylluppet ned til sidste bordkort.
Og det vil køre på skinner.
Det gode, og så skal jeg nok tie stille, er, at vi supplerer hinanden godt.
Det er sådan, det skal være, ikke?
Jeg er ikke ekspert, men det lyder rigtigt.
Det er jeg, på godt og ondt.
Som adoptivbarn…
prøver jeg nok altid at udfylde et tomrum.
Jeg søger altid sikkerhed og pålidelighed,
og derfor føler jeg, at hvis jeg finder min biologiske mor…
så kommer der klarhed over en kæmpe usikkerhed i mit liv, og så…
-Jeg ved ikke. -Så bliver du fri.
-Ja. -Kom.
Jeg ville gerne have delt regningen.
Det var min fornøjelse. God mad, godt selskab.
Det er en tre timers date.
Universet belønner vist de modige.
Jeg må hellere tage et nyt rum.
Jeg tænkte faktisk på, om du tror, der er en chance for,
at dine forældre har beholdt noget af min mors?
Et kort? Et billede?
Noget som helst?
Pas på.
-Har du den? -Ja.
Bare her.
-Ligger der et lig i den? -Jeg tør ikke kigge.
Hvem spillede?
Min mor sendte mig til undervisning, da jeg var barn.
-I starten hadede jeg det. -Og så…?
Det gjorde hende glad at høre mig spille.
Kan du spille noget for mig?
Spille noget for dig? Nej.
Jeg vil høre, om klaveret lyder så flot, som det ser ud.
Vil du ikke nok?
Okay. Det er længe siden, så jeg er nok lidt rusten.
Fordi din mor er helt alene
Jeg har prøvet forgæves
Aldrig mere at kalde dit navn
Da du gik, knuste du mit hjerte
For jeg troede aldrig, vi skulle skilles
Hver time, hver dag Vil du høre mig sige
Baby, vil du ikke nok komme hjem?
Hjem
Baby…
Vil du nok ikke komme hjem?
Ung kærlighed.
-Hej! -Hvordan gik daten?
Den gik godt.
Kun godt?
Den gik rigtig godt.
-Det er min ven, Rachel. -Godt at møde dig.
Rachel har et spørgsmål, som kun du kan svare på.
Selvfølgelig kan jeg huske hende.
Hun var barnepige. Og hun boede der, ligesom en au-pair.
Klart.
Hun var meget ung. 17-18 år højest.
Hun må være flyttet, før barnet blev født.
Kan du huske hendes navn?
Godt spørgsmål.
Det har vist noget med jul at gøre, som Christina eller Joy.
Jeg kan ikke komme på det, men ved du, hvem der ved det?
-Hvem? -Din far.
Nej… nej.
Nå, men han bor i Vermont nu.
Langt oppe i bjergene i en lille by ved navn Cornwall Bridge,
hvor han er stort set selvforsynende.
Hvordan ved du det?
Da jeg så ham til begravelsen, fik vi en lang snak.
Jeg tror virkelig ikke, det ville skade at tale lidt…
"Ikke skade at tale"? Jo, det vil det. Jeg har ikke talt med ham i 35 år.
Det ved jeg godt, men…
Nej. Undskyld mig.
Undskyld.
Åh, Jacob.
Nu ved du, hvorfor han har holdt sig væk.
Det ville være godt for ham at komme videre.
Rachel. Vent!
-Hør her. -Ja?
Det der med min far virkede nok irrationelt.
Du skylder mig ikke en forklaring.
Jeg er en fremmed på uanmeldt besøg. Du skylder mig ikke noget.
Du har allerede hjulpet mig meget, så tak.
Og jeg håber virkelig, du får en dejlig jul.
Er du på vej hjem?
Nej, jeg skal til Cornwall Bridge.
Jeg må vide, om jeg betød noget for hende. Sådan har du det måske også med din far?
Hvis jeg så ham, ville jeg ikke vide, hvad jeg skulle sige.
Altså, hvis du er klar på en køretur,
kunne vi skrive et par linjer ned.
Kom.
Hop ind.
Du tager afsted. Skal du hjem?
Ja og nej, faktisk.
-Hvad så? Jake Turner. -Ian Page. Godt at møde dig.
-Jeg er stor fan af dit arbejde. -Tak.
Jeg sagde til Ian, at du skrev min profiltekst.
Hun fik mig til at fjerne alt det saftige.
At jeg har mødt Eleanor,
er den største juleoverraskelse, jeg kunne tænke mig.
Ian spiller første violin med Hartford Symfoniorkester.
-Gør du det? Det er imponerende. -Tak.
Hvad mente du med "ja og nej"?
Ja, jeg tager afsted. Nej, jeg skal ikke hjem. Rachel skulle…
-Nå, der kommer hun. -Hej.
I to har overtalt mig.
Jeg vil snakke med min far.
Jacob.
God idé.
Universet belønner de modige, ikke?
Er du klar?
Overhovedet ikke. Er du?
Næh.
Lad os køre.
-Er det ikke nemmere med GPS? -Jo, da.
Men det er bedre at bruge kort. Det er noget taktilt i en virtuel verden.
Ja. Det havde jeg faktisk en idé om til en bog.
En Stephen King-spændingsroman.
Her kommer idéen.
Det er et par, der er på bryllupsrejse.
De kører i en lejebil.
GPS'en er besat, eller måske har ekskæresten hacket den.
Det er måske bedre.
I hvert fald fører GPS'en dem i livsfare.
Hader du idéen?
Nej. Jeg kan godt lide den.
Men hvad sker der så? Når de er i livsfare.
Jeg kom ikke længere. Den blev aldrig skrevet.
Som min far sagde: "Ingen kreativ idé er spildt."
Det kan jeg godt lide.
-Tag I-91 nordgående om fem kilometer. -91 nordgående, jeps.
Alan bliver altid irriteret, når jeg giver ham anvisninger.
-Gør han? -Han har ikke brug for en andenpilot.
Jeg kan bruge al navigeringshjælp.
Apropos Alan,
hvad synes han om det job, du har søgt i New York?
Han er faktisk ikke…
Jeg har ikke fortalt det.
-Hvad med turen til Cornwall Bridge? -Han er ikke begejstret.
Han blev faktisk ret sur.
Ja. Lad mig gætte.
Han er vred over, at du tager på tur med en, du lige har mødt.
Nej, faktisk. Det…
Den handlede om benzinpengene.
Det er en af de små Alan-særheder.
Det er en lille ting. Ubetydeligt i det store billede.
Jeg er lidt fornærmet. Han er ikke bekymret for mig.
-Han er bekymret for benzinpenge. -Han kender ikke til dig.
Og det gjorde jeg heller ikke.
-Hvad? -Jeg knækkede og googlede dig.
Åh nej.
Jeg prøvede at udskyde det. Jeg kan ikke lide at slå folk op.
Jeg føler, jeg snager.
Men jeg er glad for, jeg gjorde det.
For nu ved jeg, at du er en superberømt, bedst sælgende forfatter.
Superberømt er måske i overkanten.
Fem millioner solgte bøger.
Fem en halv, men hvem tæller?
Nummer et på New York Times' bestseller-liste.
-Rent held. -Og oversat til 30 sprog.
Det vil jeg kalde superberømt, men altså…
Og jeg var bekymret for, om du havde råd til at spise ude.
Gider du tage min pung? Den er i rygsækken.
Mange tak.
JULI 1987
Ved du, hvad det her er?
Den lå vist i en kasse, der stod "Personligt" på.
Jeg har ikke kigget i den. Hvad er det?
Hør lige.
"Jeg hedder Noel Ellis."
"Jeg er 17 år og skal have et barn."
Det er min mors dagbog.
Det ved jeg.
Hendes navn er Noel. Jeg fatter det ikke.
Jeg kan slet ikke…
"Mine forældre sendte mig væk for at få barnet."
"De skammer sig over mig."
Og de skammer sig over det barn, jeg sætter i verden.
Så jeg rejser.
"De mener ikke, kvinder bør få børn uden for ægteskabet."
"De siger, det er imod Guds vilje."
Men tilgiver Gud ikke vores fejl?
Alle, jeg kender og stoler på, har forladt mig.
"Heldigvis har en venlig familie ansat mig som barnepige."
Familien Turner består af fire personer.
"Scott og Lois og deres drenge, Benjamin og Jacob."
Benji er syv og fuld af energi.
Jake er fire og den stille type.
Kan du huske det her? Jeg ved godt, du var lille, men…
Overhovedet ikke.
Han vil gerne have læst Det Magiske Hus i Træet-bøgerne.
Hvor er Ben nu?
Der var en snestorm. Det var omkring jul.
Vi havde et kæmpe elmetræ i forhaven.
Benji klatrede altid i det. Han var hele tiden oppe i det.
Den aften besluttede Ben, at han ville klatre så højt op, som han kunne…
Jeg ved ikke hvorfor
Der ikke er sol på himlen Stormfuldt vejr…
Undskyld, jeg blev bevæget, da jeg fortalte om min bror.
Det skal du ikke undskylde. Jeg forstår det godt.
Tak.
Det er over 30 år siden. Man skulle tro, jeg kunne tale om det.
Det der udtryk, "tiden heler alle sår"?
Det passer ikke.
Der er gået to måneder,
og jeg har stadig ikke hørt noget fra mine forældre eller Peter.
"En dag på mit værelse kunne jeg ikke få hold i gråden…"
Det bankede stille på døren.
"Og så kom lille Jacob ind."
Han lagde hovedet på min skulder. Det var, som om han forstod det.
Jeg elsker den dreng mere og mere for hver dag.
Det er jo ikke meningen, man skal have favoritter, men…
En New York steak, rødstegt
og en vegetarplatte uden peber, gulerødder og løg. Sauce ved siden af.
Perfekt.
-Må jeg spørge om noget? -Kan man stoppe dig?
Nej.
Hvorfor er en flot, succesrig fyr som dig stadig single?
-Flot? -Bliv ved emnet.
Jeg kan godt lide at være alene.
Det er mere sikkert. Jeg forstår.
Men du er forlovet.
Ja, men man bliver jo skubbet og trukket.
"Kom nærmere."
"Jeg vil gerne være alene."
Det er ikke, fordi jeg aldrig har haft forhold.
Et par af dem var også seriøse.
Men i sidste ende var de alle bare…
I sidste ende var jeg ikke, hvad de søgte.
Måske var de heller ikke, hvad du søgte.
Hvad er chancen for, at vi kommer igennem passet inden stormen?
-I aften? -Ja.
Den er vel omkring…
nul.
-Procent? -Procent.
Tjekker du os ind? Ava trænger til at strække benene.
-Ja. Mødes her om 20? -Ja.
-Hej! -Hej, fremmede.
Jeg vil gerne sige undskyld.
Det her med, at du gerne vil finde din mor…
Det er helt fint, Alan.
Og for at være lidt fremsynet har jeg en idé til vores forlovelsesfest.
Ja?
Den der mexicanske restaurant, du elsker?
Den er ledig på valentinsdag,
som er perfekt til en forlovelsesfest, ikke?
Og vi kan få det til en fremragende pris.
Det lyder godt.
Så planen er at overføre et depositum i morgen tidlig.
Alan, kan vi ikke…
Kan vi ikke bare vente på Casa Frida?
Indtil jeg er tilbage.
Selvfølgelig, skat. Det gør vi bare.
-Hvornår er du tilbage? -Snart.
Godt. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
-Du er heldig. Jeg har to tilbage. -Fremragende.
I en rom-com havde du haft ét værelse tilbage.
Og så måtte vi dele det.
Rom-com?
En romantisk komedie.
Klart.
Hvis det hjælper,
er værelserne forbundet.
Undskyld, du er ved at lukke.
Jeg ville tage til optoget, men det kan vente. Hvad så?
Har du nogen bøger af Jacob Turner?
Selvfølgelig. Hvor langt er du kommet i serien?
Jeg er i begyndelsen, så det ved jeg ikke.
Første bog hedder Paris' Grønne Øjne. Den burde vi have.
Super. Hvad handler den om?
Paris i 40'erne.
Den franske modstandsbevægelse, spionage, forbudt kærlighed.
Det lyder ret…
Fængslende, ikke? Det er det også.
I de verdener, han skaber,
er det, som om man selv er der sammen med karaktererne.
Man bliver så opslugt af dem.
Det er nok derfor, jeg har svært ved at holde dem på hylderne.
Se, der var du heldig.
Tak.
Ikke værst.
Og han skriver næsten lige så godt, som han ser ud.
-Hej. -Hej.
Hvad synes du? Skal vi gå til køjs eller…?
Helt klart "eller."
Ja. Kom.
Glædelig jul.
-Værsgo. -Mange tak.
-Se der. -Hej med dig. Så sød.
Lad hellere være. Hun bliver jaloux.
-Fantastisk. -Jeg elsker det her.
Halløjsa. Må vi få…
-Tak. Og du giver dem bare væk? -Ganske gratis.
Det er min yndlingsby.
-Det dufter godt. -Glædelig jul.
Se lige der. Den har jeg ikke set i årevis.
-Jeg har faktisk aldrig set den. -Det er løgn. Glæd dig.
Undskyld. Er I sammen?
Nej, nej.
Ja? Ja, vi har…
Det er vi.
Elegant.
Er du okay?
Jeg ryster støvet fra denne lille by af mine fødder,
og så skal jeg se verden. Italien, Grækenland…
Hold da op. Det er måske den bedste film, jeg har set.
Han spekulerede på, om rejsen ville tage en uventet drejning.
Gud, det mener du ikke.
Er alt i orden derinde?
-Hej. -Hej.
Ja, alt er fint.
Godt.
-Jeg syntes bare, jeg hørte… -Nå, nej.
Tak, fordi du tjekkede.
Okay. Så må du have…
-Godnat. -Godnat.
Har du sovet godt?
Jeg læste faktisk i går aftes.
-Noget interessant? -Ja. Meget.
-Nå? -Paris' Grønne Øjne. Kender du den?
Jeg har hørt om den. Du…
Du har købt min bog uden at sige det.
-Jeg ville ikke sige det, hvis nu… -Hvis hvad?
Hvis jeg ikke kunne lide den.
-Hvis du ikke kunne lide den? -Ja.
Og?
Tja…
Sig det bare. Mit ego er… Jeg kan godt håndtere det.
-Hvad så? Hvad syntes du? -Jamen…
Jeg synes, det er interessant,
at du skriver bøger fyldt med spænding, drama og romantik,
men din hovedperson, Henri, lader aldrig nogen komme tæt på.
Det minder om vores samtale i går.
Henri bor i det besatte Frankrig. Han kan ikke stole på nogen.
Nej, men…
USA er ikke besat. Så hvad er din undskyldning?
På den anden side…
var jeg ret vild med bogen.
Jeg elskede den. Den var bare…
Og slutningen? Den var…
Jeg blev blæst helt bagover.
Godt.
Slutningerne er altid svære at ramme.
Hvad med den, du er i gang med? Bliver slutningen god?
I dag fandt jeg ud af, at jeg skal have en pige.
En dejlig lille pige.
Inden jeg flyttede, sagde mine forældre, jeg ikke skulle navngive barnet.
"For det ville kun gøre det sværere at sige farvel."
"Men jeg har allerede…
…givet hende et navn."
Min engel.
Gider du holde ind? Jeg skal lige have lidt luft.
-Er du sikker? Det er hundekoldt. -Ja.
Helt fint.
Hej. Kom.
Det er iskoldt herude. Værsgo.
Er alt i orden?
Hvorfor efterlod hun barnet?
Hvorfor alt det arbejde med at skrive alting ned
og dokumentere alle detaljerne, hvis hun ikke…
Hvis hun bare ville forlade barnet.
Måske troede hun, du ville finde det en dag?
Eller måske ville hun glemme det hele.
Som om det ikke var sket.
-Som om jeg aldrig var sket. -Nej.
Jeg er forlovet. Jeg skal giftes.
Åh, nej!
-Nej! -Ava!
Ava!
Ava, nej!
Ava Turner, kom tilbage lige nu!
-Hvad havde du gjort, hvis du fangede den? -Ja.
Det var imponerende.
Livet handler om jagten, ikke sandt, Turner?
Jeg tror, vi er kørt forkert.
-Det håber du i hvert fald. -Præcis.
Jeg håber virkelig, universet belønner de modige.
Du skal nok klare det.
Så går det løs.
LÆG PAKKEN PÅ DØRTRINNET SCOTT TURNER
Det var en dag, han både havde forudset…
og frygtet.
Jacob.
Eleanor varslede mig om, at du måske ville komme.
Jeg troede ikke på hende.
men hun sagde igen og igen: "Bare vær forberedt."
Er du så det?
Ja. Jeg fælder juletræet for dig.
Jeg har ventet på dette øjeblik i 30 år, og nu er det endelig kommet…
Samme her.
Giver du en hånd?
Og hvis man bare er sig selv, hvad er så pointen?
Hvis det er en trøst, har jeg aldrig haft et træ,
så du er foran mig.
Velkommen til mit ydmyge hjem.
Sådan.
Vi sætter det her.
Vil du rejse det?
Jeg henter foden.
-Bor du herude alene? -Ja.
-Godt -Det har Ellie malet, ikke?
Godt set. Jo, det er hende.
Så burde den være der.
-Sådan. -Godt arbejde.
Undskyld mig.
Scott Turner.
Ja.
Så ses vi.
Beklager.
Det var en af mine klienter.
-Klienter? Hvad laver du? -Jeg er socialrådgiver for krigsveteraner.
Prøver du at gøre en god gerning?
Med tryk på "prøver".
Jeg købte dem her, da jeg flyttede ind, og de er aldrig kommet ud af æsken.
Tror du stadig, de virker?
Det ved jeg ikke.
Jake.
-En undskyldning betyder ikke meget… -Ved du hvad?
Du kan godt spare den. Jeg er her ikke for at blive forsonet.
Jeg er her bare for at hjælpe en ven.
-En ven? -Ja. Det er en lang historie.
Men nu du er her, må jeg så sige…
Jeg ville foretrække, at du lod være.
Jeg er ked af det.
Du er ked af det.
Jeg er virkelig, virkelig ked af det.
Ja. Godt. Så er det på plads.
Du efterlod mig alene med mor,
og så tog du herop og forsvandt fuldstændig,
og det er du ked af?
Jeg ville ikke gøre det her.
Det her var en fejl.
-Jake! -Nyd dit træ.
Jeg kan ikke. Jeg troede, det var en god idé.
-Vi kører. -Træk lige vejret.
Hvis du kører nu, er det slut. For evigt.
-Det har været slut i 35 år. -Stop, Jake!
Hvis du kører nu,
gør du præcis, hvad han gjorde.
Vær den første voksne i familien og lad være med at smutte.
Ikke?
Jake, det er så svært at tale om…
men to dage før jul havde vi vinterens største snestorm.
Og ligesom alle andre år glædede Benji sig sådan til
at hænge sin yndlingsjulekugle
højt op i grenene på vores gamle elmetræ.
Masser af gange havde han klatret op til den platform, jeg byggede til jer.
Jeg vidste, grenene kunne være glatte…
men han var en stålsat lille fyr.
Jeg tænkte: "Jeg lader ham lige hænge kuglen."
Jeg vil glemmer aldrig lyden af grenen, der knækker.
Jeg var Benjis far.
Jeg skulle have stoppet ham.
Den efterfølgende april
fældede jeg træet.
Det hjalp ikke.
Og da Noel forlod os,
kunne din mor og jeg…
ikke trøste hinanden længere.
Vi kom så langt ud, at en af os måtte rejse.
Jeg ville gerne have taget dig med,
men det kunne jeg ikke gøre mod hende. Du var det eneste, hun havde tilbage.
Jeg sagde til mig selv, at når du var hos hende,
ville hun finde tilbage til mig.
Du elskede at sætte lys på, da du var lille.
Kan du huske det?
Nu skal du være ærlig.
Skal vi gå ind eller lade dem være?
Så lader vi dem være. Det er forstået.
Jeg prøvede at holde kontakten.
Først ringede jeg. Jeg lagde beskeder. Jeg skrev breve i årevis.
Dem har jeg aldrig fået. Det har mor ikke fortalt om.
-Er du gift? -Gift? Nej.
Jeg læste dine første bøger.
Mit syn er ikke, hvad det har været, så den tredje blev på lydbog.
Det var første gang, jeg hørte din voksenstemme.
Jeg elsker dem.
Det kan jeg godt huske.
Benji kaldte dig en kluddermikkel…
-Smukt. -Ja.
Så må vi se.
Sådan.
Succes.
Sagde du ikke, du kom for at hjælpe en ven?
Hvordan er vejret?
Der er høj chilifaktor.
Og den kommer her.
Beklager. Det er ikke til dig.
Noel var som sendt fra himlen.
Efter vi mistede Jacobs bror, var hun limen, der holdt os sammen.
-Værsgo. -Tak.
Bær over med mig. Jeg har lavet chili con carne til mig selv i 35 år,
så jeg aner ikke, om den kan spises af andre.
-Det dufter i hvert fald godt. -Værsgo.
Den kan ikke bare spises. Den er lækker.
-Det smager godt. -Meget.
Fantastisk.
Du ved vel ikke,
hvor Noel flyttede hen, eller hvor hun kan bo nu?
Hun sendte mig faktisk noget for nogle år siden. Vent her.
-Nå? -Undskyld mig.
Hvad tænker du?
Du har hans øjne.
Har jeg?
Ja.
Det er godt.
Nåeh…
Jeg…
Undskyld.
Jeg har beholdt det. Spørg mig ikke hvorfor.
Der står, at hun skal bo
sammen med sin mand, Charles Hayden, i Ridgefield.
Noel Hayden.
Nu siger jeg det bare. I to ville være et godt par.
-Rachel er forlovet. -Ja.
-Er du? -I den grad.
-Tillykke. -Tak.
Han må være en god fyr, for du er et godt parti.
-Det er hun. -Godt så.
Vil du give besked om, hvordan det går?
Selvfølgelig. Tusind tak.
Selv tak.
Ønsk mig held og lykke.
-Held og lykke. -Tak.
Vi ses.
Jeg…
Tak, fordi du går med det ur.
Du aner ikke, hvor meget det betyder for mig.
Kom her.
Du er blevet til en god mand. Rigtig god.
Hold kontakten.
Det lover jeg.
Er du okay?
Ja, det er jeg. Tak.
I dag blev min søde lille pige født.
Og jeg ved, jeg aldrig vil se hende igen.
"Så jeg vil efterlade denne dagbog."
"En dag læser hun den måske og ved, hvor meget jeg elsker hende."
Og det vil jeg altid gøre.
"Og det vil jeg altid gøre."
Jeg håber, det passer…
Det med, at hun elsker mig.
Angående Noel…
Skal jeg ringe først eller bare komme forbi i morgen?
Hvad synes du?
Jeg synes, du skal sove på det og beslutte dig i morgen.
Ja.
Som om jeg kan sove.
Jeg tjekker lige en tredje gang.
Vi har altså desværre kun ét værelse.
-Åh, nej. -Vi tager det.
Gør vi det?
-Vi tager det. -Super.
Tak.
Så…
Jeg har en tilståelse.
-En tilståelse? -Ja.
Hvad har du gjort?
Det er min fødselsdag i dag.
-Nej. -Jo.
-Er det din fødselsdag? -Ja.
Og det fortæller du først nu?
Det skulle du da have sagt. Det er stort.
Vi kan… Det er jo en fødselsdag.
-Hvad laver du? -Vi skal fejre din fødselsdag.
Hej. Det er Jake Turner fra Amber-suiten.
Jeg tænkte på…
Ja, den Jake Turner. Tak. Det er godt at høre.
Kan du gøre mig en tjeneste?
Vi har simpelthen en fødselar her.
Lidt kort varsel, men har I mon en fødselsdagskage
eller en dessert, I kan sætte nogle lys i?
Har I? Skønt.
Ja, vi skal have mere rødvin.
Og send noget champagne med. Fødselsdage skal fejres.
Dejligt. Mange tak.
-Skal vi danse? -Seriøst?
Ja.
-Mener du det? -Ja, kom nu. Det er min fødselsdag.
Ja, det er også rigtigt.
Tillykke med fødselsdagen, Rachel.
Ønsk noget.
Det har jeg allerede gjort.
Kære Jake.
Du skal vide, at i går aftes var fremragende.
Det ville være løgn at sige,
at jeg ikke har tænkt over det, lige siden vi mødtes.
Men jeg vågnede i nat og var forvirret.
Meget forvirret.
Alan elsker mig virkelig,
og det er ikke ligegyldigt.
Du har et helt andet liv
med alle dine solgte bøger og følgere på Instagram,
og jeg er i begyndelsen af min karriere.
Og det forstår jeg godt, eller så godt som jeg kan.
Jeg er bare et menneske, der har brug for stor sikkerhed i livet.
Og min tid med dig, vidunderlig eller ej,
har været noget andet.
Så jeg synes, det er bedst, at vi skilles nu,
inden det er for sent.
I hvert fald for mig.
Og takket være dig har jeg også indset noget andet.
Hele mit liv har jeg troet, at min mor ikke ønskede mig.
og at jeg skulle finde hende og spørge hvorfor.
Men nu, hvor jeg har læst hendes dagbog, ved jeg, at hun virkelig elskede mig,
og det er det eneste, der betyder noget.
Tak for alt.
Fordi du tog med på denne vilde, livsændrende rejse med mig.
Det vil jeg aldrig glemme.
Og til sidst
vil jeg aldrig glemme dig.
-Sygeplejerskens skranke. -Ned ad gangen og til højre.
-Tak for det. -Selv tak.
Hej. Kan du fortælle mig, hvor jeg finder Noel Hayden?
Hej. Det er mig.
Din mand fortalte mig, hvor du var. Jeg ved ikke, om du kan huske mig,
men jeg er Jacob Turner.
Jacob?
Hvordan har dine forældre det?
Mine forældre?
Min mor døde for nylig.
-Det er jeg ked af. -Tak. Det var meget pludseligt.
-Men din far? -Han har det godt.
Jeg har lige set ham for første gang i ret lang tid.
Han har det godt. Han holder ud.
Ligesom os andre.
Du undrer dig nok over, hvorfor jeg er her efter alle de år.
Det er en lang og kompliceret historie,
men da min bror døde…
Det er først gået op for mig for nylig, hvor meget du hjalp min familie og mig.
-Du var bare en lille dreng. -Men hvis du ikke havde været der…
Men det var jeg.
Og du kom igennem det.
Nu jeg er her, kan jeg endelig sige tak.
Nu du er her…
Selv tak.
Der er en ting til, jeg gerne vil nå at tale med dig om.
Den datter, du fik.
Rachel.
Hun er vidunderlig, hun er fantastisk.
Det skal du vide.
Kender du hende?
Ja, det gør jeg.
Hun ville møde dig personligt.
Og efter at have læst den her…
følte hun helt klart en forbindelse…
og hun forstår det hele.
Tak, fordi du siger det.
Glædelig jul.
Glædelig jul, Jacob.
Og tak for det her.
Det er en dyrebar gave.
Og Jake,
hvis du ser min datter,
vil du så ikke fortælle hende, at hvis hun gerne vil kontakte mig,
så vil jeg blive meget glad.
Rachel.
Den her har din far har arbejdet på siden thanksgiving.
Hvor spændende.
Jeg synes, det er det smukkeste, han har lavet.
Hvornår kommer Alan?
Snart.
-Du lyder ikke begejstret.. -Det er jeg.
"Begejstret" er et stærkt ord.
Jeg var ikke tilfreds før klokken 2 i går nat.
Du har ramt helt rigtigt, far. Den er perfekt.
Jeg elsker den. Tak.
Skat, vil du ikke tale med Alan?
Jo, det er bare…
Vi taler sammen senere.
Vi er lige midt i nogle ting.
"Midt i nogle ting"? Jeg troede, I var blevet forsonet.
Det er vi. Tingene er bare lidt usikre lige nu.
Det lyder lidt som det med cigarforlovelsesringen.
Far, hold op.
Undskyld, jeg er tilbage om lidt.
-Jake, hold op med at ringe. -Ikke før vi snakker sammen.
Jeg gider ikke det her.
Jeg lægger på nu.
Du skal ikke prøve at finde mig.
Det er for sent.
Hvorfor gør du det her?
Behøver du virkelig spørge?
Jeg kommer ikke ud.
Det kan jeg ikke.
Hvorfor ikke? Hvad er du bange for, der vil ske?
Du forstår det ikke.
Jeg har endelig fundet noget, som jeg virkelig…
kan stole på, og…
Det er ikke perfekt, men det er det, jeg vil have.
Det er det, jeg har brug for.
Det er du nødt til at forstå.
Jeg forstår det hele.
Jeg forstår,
at dine tidligere behov har ændret sig.
Se på mig. Jeg har altid ønsket at være alene.
Det er svært for folk som os at vise tillid. At lukke folk ind.
Det er svært. Men her står jeg lige nu.
Jeg står her med min eneste ven i hele verden.
Jeg står og glor på den kvinde, jeg elsker,
og jeg trygler dig om at stole på mig.
Du kan stole på mig.
Bare luk mig ind.
Luk mig ind.
Sig til mig,
at du ikke elsker mig.
Det er Alan. Du skal gå.
Sig, at du ikke elsker mig. Så går jeg.
Jeg elsker dig ikke.
MEN MEST AF ALT SAVNER JEG DIG. HVER DAG.
RING TIL MIG NÅR SOM HELST. JEG ELSKER DIG SÅ HØJT.
DU VIL ALTID VÆRE MIN DRENG
Jeg så din bil og tænkte, vi ville ønske dig en glædelig jul.
Tak.
Jeg har pakket nogle ting. Så jeg låser lige af, og så kører jeg.
Vil du ikke spise hos os? Det vil vi meget gerne.
Ja. Der kommer også nogle andre.
Julemiddag med det hele.
Jeg ville gerne, men jeg må køre, inden det bliver for glat.
Hvordan gik det med din far?
Bedre end forventet. Meget bedre, faktisk.
-Sagde jeg det ikke nok? -Jo.
Og Rachel og hendes mor?
Jeg tror, det løser sig selv.
Det er da dejligt at høre.
For katten. Jeg skal pensle skinken. Du er sikker på, du ikke kan blive?
Så glædelig jul, gamle dreng.
-God pensling. -Jeg kommer om lidt.
Kom bare ind.
Og dig og Rachel?
Nej? Den var jeg ellers ret sikker på.
Kerouac sagde det.
"Det ender alligevel med tårer."
Men jeg klarer mig, og det gør Rachel også.
Selvfølgelig.
Glædelig jul.
Til mig? Hvad har du lavet?
Åh, Ellie.
Du har malet træet ind igen.
Ja.
Jeg har skønne minder fra det hus.
Dig og Benji, der leger i haven. Dine forældre.
Glædelig jul.
-Pas på dig selv. -I lige måde.
Og tak. Det her… Du er noget særligt.
BASERET PÅ ROMANEN AF RICHARD PAUL EVANS
Tekster af: Flemming Dørken