Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Joulu on melkein täällä.
Ja tiedän, että sen päivän jälkeen elämäni ole enää koskaan ennallaan.
Olen vähän peloissani.
Totta puhuen tosi peloissani.
Mitä minulle tapahtuu? Ja meille?
Sitten on pikku Jacob.
Entä hän?
Toivottavasti hän pärjää.
Tuolla hän on!
Mitä kaikille kuuluu? Nähdään sisällä. Kiitos, että tulitte.
JAKE TURNER BESTSELLER-KIRJAILIJA
Kuulemmeko viidennessä kirjassa vihdoin totuuden Camillesta?
Kuuluuko hän Ranskan vastarintaliikkeeseen kuten väittää?
Vai onko hän oikeasti natsivakooja? -Olenkin pohtinut asiaa.
Tee hänestä sankaritar. Se on paljon romanttisempaa.
Mutta toisaalta vakooja on seksikkäämpi.
Tiedätkö mitä? Kaksoisagentti.
Voitko omistaa sen Sherrille? Olen Sherri.
I- vai y-kirjaimella?
I… han sama.
Tunnistatko minut? Kolmas kirja.
Mais oui! Camille Toussaint! Comment allez-vous?
Très bien, monsieur. Très bien.
Joyeux Noël, Camille.
Merci beaucoup.
Omistaisitko sen Toddille ja Markille? -Toki.
Markille ja Toddille. Luin kirjan ensin. -Etkö muista? Siskosi antoi sen minulle.
Ei, siskosi antoi sen minulle… -Tehdäänpä näin.
Signeeraan kaksi kirjaa. Yhden kummallekin. Sopiiko?
Minä tarjoan. Olkaa hyvät.
Oletko juhlapyhät kaupungissa?
En. Palaan kotiin tyttöni, Avan, luo.
En tiennyt, että olet…
No, hän on hyvin onnekas nainen.
Hyvää joulua.
DEKKARISEURA VUODEN KIRJAILIJA 2018
Ava, kulta, olen kotona.
Ava?
Tule tänne. Tänne, kulta. Mitä kuuluu?
Heippa.
Tervetuloa kotiin, hra Jacob. -Kiitos, Svet.
Hei, mitä kuuluu? Heippa!
Onko kaikki hallinnassa?
Kyllä. Jääkaappi on täynnä. Ava on kylvetetty.
Tuon lisää polttopuita.
Ja fanipostia.
Jopa enemmän kuin viime kirjan kanssa. -Jaahas. Kas vain.
Nyt tiedän, mitä teen parin viikon ajan.
Kiitos, kun katsoit talon perään.
Melkein unohdin.
Tämä on sinulle, Svetlana. Hyvää joulua.
Ja kiitos kaikesta. -Kiitos.
Pärjäätkö sinä, hra Jacob?
Mitä tarkoitat? Pärjään aina.
Mutta olet myös aina yksin. -Olen yksin, koska pidän siitä.
Ja onhan minulla tyttöni, Ava. Hän pitää seuraa.
Nähdään ensi vuonna, hra Jacob. -Kyllä. Nähdään…
Ava, tule tänne.
Katsotaan, mitä täältä tulee.
Kas niin.
Hienoa. Näin on hyvä.
Haloo? -Hei, onko tämä Jacob Turner?
Kyllä,
mutta en tarvitse matonpesupalvelua tai asuntolainaa…
Hra Turner, pahoitteluni. En halunnut jättää viestiä.
Minun nimeni on Matt Segreto. Olen asianajaja.
Voin arvata. Asiakkaasi väittää, että vein hänen ideansa.
Ei.
Hallinnoin äitinne kuolinpesää.
Anteeksi, mitä sanoit?
Olen pahoillani, että minun on kerrottava tämä teille.
Hän menehtyi viime viikolla. Luulin, että tiesitte.
Ei, en tiennyt.
En ole puhunut äitini kanssa aikoihin.
Suhteemme oli -
monimutkainen.
Ymmärrän.
Hän jätti kaiken teille. Hänen talonsa kalusteineen.
Teidän on allekirjoitettava muutama asiakirja.
Voimme tavata Bridgeportissa ensi viikolla,
jos se sopii.
Hra Turner. -Hei.
Matt Segreto.
Kiitos, että tulit.
Otan osaa suruunne. -Kiitos.
Teillä on varmasti muistoja täältä.
Et arvaakaan.
Voit…
Ole varovainen.
Äitinne kuulemma lähti kotoa harvoin. Hän ei päästänyt vieraita sisään.
Nyt tiedän, miksi.
Täällä pitäisi olla jossain piano piilossa.
Inventaarion mukaan se on vuoden 1940 Steinway.
Sen arvo on noin 40 000 dollaria.
Joudutte heittämään melkoisesti tavaraa roskiin.
Vuokraanko teille roskalavan?
Kyllä. Kiitos.
Ja hra Turner…
Jake.
En halua häiritä, mutta vaimoni on vain suuri fanisi…
Selvä.
Me Matti Meikäläiset emme vedä vertoja kirjojesi sankareille.
He eivät ole oikeita, Matt.
Kerro se vaimolleni.
Hänen nimensä on Mercedes.
Kuten se auto.
No niin. Tässä. -Kiitos.
MATKALLA NUORUUTENI PARIISI
FANTASIA VOITTAA TODELLISUUDEN
TULEVAT VIRHEEMME OVAT PAREMPIA
Tule, kulta.
Valmiina? Hyppää kyytiin.
Hyvä tyttö.
Kuinka ihastuttavaa.
Ellie, sinäkö se olet? -Jacob, sinä tulit.
Ilman muuta.
Oletin, että lähetät avustajan tai jonkun, koska olet nykyään niin kuuluisa.
Jotkut asiat pitää tehdä itse. Mukava nähdä. Näytät hyvältä.
Sinäkin. Siitä on pitkä aika. Kaiketi 20 vuotta.
Olit noin 18, kun lähdit. -Seitsemäntoista.
Ne olivat rankkoja aikoja.
Niin olivat. -Tiesin, että sinusta tulisi kirjailija.
Olit mielenkiintoinen poika.
Sinulla oli upea mielikuvitus ja rakastit sanoja.
Muistan, kun istuin luonasi tuntikausia pelaamassa Scrabblea.
Aina, kun äidilläsi oli huono päivä.
Äidillä oli niitä paljon. -Hän ei ikinä palannut ennalleen.
Kuten ei kukaan meistä.
He ovat hyviä.
Kaunista. -Herttaista. Kiitos.
Näkemiin. -Hei hei.
Maalaatko yhä? -Niin pitkään kuin hengitän.
Kiva, että törmäsin sinuun. Oli mukava nähdä.
Olen lähdössä. Palaan huomenna siivoamaan toisen huoneen.
Hänen tavaroitaan on vaikeaa käydä läpi.
Niin. Mitä Robert Frost aina sanoi?
"Asiat järjestyvät vain ne kohtaamalla." Eikö niin?
Vaikka hän tuskin ikinä tapasi hamstraajaa.
Tuskinpa vain.
MEIDÄN VAIN HETKEN 1980 - 1987
Täällä on yksinäistä.
Ja ikävöin sinua.
Jessus! Ei ole totta!
Älä viitsi, äiti. Oikeastiko?
Mitä?
Pidätkö yhä juustoleivistä ja tomaattikeitosta?
Ajattelinkin sinun olevan nälkäinen. -Olin kuolemassa nälkään.
Tykkääkö se tomaattikeitosta? -Kyllä. Anna mennä vain.
Olepa hyvä.
Se todella pitää siitä!
Miten voimme kiittää tästä, Ava? -Pane minut seuraavaan kirjaasi.
Hetkinen! Luetko oikeasti kirjojani?
Olen luultavasti ainoa lukijasi, joka tunnistaa osan hahmoista.
Kuten kenet?
No, Green Eyesissä. -Green Eyes of Paris.
Se valokuvaaja.
Kaunis, vahva nainen, joka saa hermoromahduksen.
Se on melko ilmiselvä, vai mitä?
Tunnistin toisenkin hahmon. The Final Midnightissä.
Sotilaan isä.
Hyvin pieni osa. Vähän kuin oikeassa elämässä.
Tuskin kaikki muistosi ovat huonoja. Pidit hänen kellonsakin.
Hän tulit äitisi hautajaisiin. Tiesitkö sen?
Hän toivoi varmasti näkevänsä sinut siellä.
Ei. En…
Enpä usko.
Ja hautajaiset…
Ymmärrän kyllä, mutta sillä ei ole enää väliä.
Se oli silloin. Nyt on nyt.
Kiitos.
Saanko kysyä jotain? -Toki.
Se on henkilökohtainen. -Selvä.
Olenko liian vanha tähän?
Onko tämä se kysymyksesi? -Kyllä.
Et ole.
Varmastiko? -Loistava idea.
Oletko kokeillut tällaista? Et tietenkään.
Naiset jonottavat ovellasi.
Eivät naiset jonota ovellani.
Olen nähnyt lehdet kaupassa. Tapailet leffatähtiä.
Kuuntele, ne julkaisevat mitä vain.
En ole kokeillut deittisovellusta, mutta minusta sinun pitäisi.
On kirjoitettava jotain. -Treffiprofiiliko?
Tunnen kirjailijan. Saanko?
Kirjoitatko profiilini? -Se olisi ilo.
HENKILÖKOHTAINEN
RUNOKILPAILUN KUNNIAMAININTA JACOB TURNER
USA TODAYN MYYDYIMPIEN LISTALLE
Tule vain, Ellie. Ovi on auki.
Huhuu?
Et ole Ellie.
En olekaan.
Luulin, että olet naapurini. -Anteeksi.
Olitko aiemmin kadun toisella puolella? -Kyllä. Se olin minä.
En ole mikään outo stalkkeri, jos niin luulet.
En luullut niin. Voisitko sulkea oven takanasi?
Ilman muuta.
Miten voin auttaa? -Mikä söpöliini! Hyvä poika.
Tyttö, itse asiassa. Se on Ava.
Siisti nimi. Hei, Ava.
Onko tämä Turnerien kotipaikka?
Tavallaan. Olen Jake Turner.
Hienoa. Hauska tavata, hra Turner.
Olen Rachel Campbell. Tulin tänne…
Anteeksi, asia on monimutkainen, mutta yritän löytää äitini.
Ja voisit ehkä auttaa minua.
Hän asui täällä kauan sitten. Toivottavasti.
Asuiko äitisi tässä talossa?
Kyllä, kun synnyin… Tai juuri ennen syntymääni.
Onhan tämä Scott ja Lois Turnerin talo?
Kyllä, vanhempani.
Hienoa. Biologinen äitini työskenteli heille täällä.
Työskentelikö hän vanhemmilleni? -Hän oli heidän lastenhoitajansa.
Ei. Hetkinen. Mitä…
Polttaa.
Tarvitsetko apua?
En, tilanne on hallinnassa. -Selvä.
Pikkujuttu. -Selvä.
Kuinka neiti Etsivä päätyi Turnerien taloon? Jos saan kysyä.
Se oli hankalaa.
Adoptiotiedot ovat salaisia. Mutta kaverini on töissä osavaltiolle.
Hän ei voinut kertoa äitini nimeä mutta kertoi viimeisimmän osoitteen.
Ymmärrän, mutta olen pahoillani.
Olin juuri lähdössä. Kunpa voisin auttaa.
Mutten taida pystyä siihen. -Ymmärrän.
Kuten biisissä sanotaan: "…learn to leave the table."
Nina Simone.
Aivan. Hän on paras.
Onko hän yksi suosikeistasi? -Kyllä.
Entä muut suosikkisi? -Peggy Lee, Ella, Lady Day.
Aretha. -Älä unohda Gladysia.
Gladys oli kova mimmi.
Isä oli oikea musiikkitieteilijä. Hän opetti minulle suuret nimet.
Little Richard, Marvin Gaye.
Marvin. Hän kuoli, kun olin lapsi. -84.
Työskenteletkö musiikkialalla? -En. Olen…
Kunhan kirjoittelen. -Siistiä. Tunnenko teoksiasi?
Minä… Enpä usko.
Enkö? Onko mitään, mistä pitäisin? -Tuskinpa.
Kärsivä taiteilija? Ymmärrän.
Me kai kaikki kärsimme tavalla tai toisella.
Pitää kutinsa.
Anteeksi, etten voinut auttaa sinua. -Älä suotta pahoittele.
Jo se, että kävin talossa, jossa hän joskus asui…
En tiedä. Tunnen olevani lähempänä häntä. -Niinkö?
Kiitos kuitenkin.
Kiitos.
Hyvää joulua! -Samoin.
Odota, Ellie…
Odot… Rachel!
Rachel, odota!
Sain ajatuksen.
Naapurini on asunut täällä vuosia. Ehkä hän…
Olen samaa mieltä.
Sepä kävi nopeasti.
Mikä? -Ei mikään. Selitän myöhemmin.
Anna sinulle numeroni, jotta voit tekstata huomenna.
Puhun hänelle ennen sitä. -Se olisi hienoa.
Itse asiassa taidan odottaa, kunnes hän palaa.
Odotan autossa. -Varmastiko? Tässä voi kestää.
Tulin jo näin pitkälle, joten… -Selvä.
Kiitos.
Mitä nyt?
Onko sinulla nälkä? Ajattelin hakea ruokaa, jos maistuu.
Tosi siisti paikka. Oletko käynyt täällä ennenkin?
En ole käynyt täällä vuosiin,
mutta äiti toi minut tänne usein lapsena.
Hän rakasti tätä paikkaa. -Ymmärrän hyvin. Se on kiva.
Tervetuloa Trattoria Toscanaan. Olen Vittorio. Kerronko suosituksemme?
Toistaisitko saman englanniksi? -Ei tarvitse. Otan samaa kuin hänkin.
Ja lasillinen viiniä. Otatko sinä?
En. -Oletko varma?
Mitä sanoit viimeiseksi? -Että -
maksamme erikseen. -Erikseenkö?
Olet kirjailija, ja kunnioitan sitä.
Vanhempani ovat taiteilijoita. He myyvät tekemiään koruja.
Kuten voit kuvitella, toisinaan laskut ovat kaatuneet niskaan.
Ajattelin, että on parempi… Ymmärrät varmasti, että toisinaan…
Kiitos. Arvostan sitä. Ystävällistä. -Toki.
Puhut sujuvasti italiaa. Miksi?
Puhun myös ranskaa, saksaa ja vähän mandariinia.
Mandariinikiinaako? -Vähän.
Olen tosissani!
Ei… Opiskelin kieliä yliopistossa. -Selvä. Siistiä.
Paljon kiitoksia.
Miten sitten kulutat päiväsi nykyään?
Itse asiassa hain juuri työpaikkaa YK:n kääntäjänä.
Melkoista hakuammuntaa. -Miksi?
Eikö kaikki ole?
Anteeksi, minun pitää vastata. Hetki. -Toki. Älä huoli.
Tulen perässä. Tervetuloa kotiin, muukalainen.
Dion! Mitä kuuluu?
Milloin näimme viimeksi? -Kai 18-vuotiaina.
Sinä katosit. Missä kävit collegen?
En käynyt sitä. Muutin Pariisiin. Elämänkoulu.
Niinhän se olikin. Näytät aivan samalta.
Vain rikkaammalta.
Tehdäänkö kirjastasi todella elokuva?
En tiedä. Niin sanotaan.
Kotikaupunkimme sankari. -Älä nyt. Ystävällisesti sanottu.
Mukava nähdä sinua. -Samoin.
Anteeksi tuota. Mihin jäimmekään? -Jäimme…
Mahdollinen työ YK:ssa. Hakuammuntaa. -Aivan. Se…
En tiedä. Uusi työpaikka voisi tuoda haasteita.
Me joutuisimme ehkä muuttamaan, ja se… -Me?
Niin, Alan ja minä.
Ja Alan on…? -Jestas. Anteeksi. Hän on sulhaseni.
Oletko kihloissa?
Kyllä. -Onnittelut. Rakastan rakkautta.
Hienoa. Kiitos. -Kippis. Sepä ihanaa.
Emme ole päättäneet päivää häille. Alan haluaisi, mutta jos saan tämän työn…
Meidän on puhuttava siitä. Meillä ei ole edes sormuksia vielä.
Menimme ostamaan niitä viime viikolla, enkä osannut valita.
Lähdimme kaupasta, ja sitten…
Tämä oli aika söpöä. Kotimatkalla hän antoi minulle tämän.
Mikä se on? -Se on -
rengas sikarista.
Tämä hölmö sormus oli minulle helpotus.
En pidä kaikesta timanttihömpästä.
Totuus on, että ajatukseni kihloissa olosta ovat ristiriitaiset.
Pidän varmuudesta,
mutta samalla sitä jotenkin jumittuu paikoilleen.
Itse olen onnistuneesti vältellyt sitä jumia koko elämäni.
Tilanteeni on hankala. Alan on perinteinen.
On kunnioitettava sitä, mitä toinen haluaa. Eikö niin?
Ja Alan on verojuristi. Hän on tosi hyvä työssään ja supertarkka.
Hän suunnittelee häämme aina viimeistä paikkakorttia myöten.
Kaikki toimii kellontarkasti.
Hienointa on, ja tämän jälkeen tukin suuni, että täydennämme toisiamme.
Sellaistahan sen pitäisi olla, eikö vain?
En ole asiantuntija, mutta se kuulostaa oikealta.
Minä taas toisaalta olen.
Koska minut adoptoitiin,
yritän aina täyttää jonkin tyhjiön elämässäni.
Etsin aina turvallisuutta ja luotettavuutta.
Siksi luulen, että biologisen äitini löytäminen -
ratkaisisi epävarmuuden elämässäni ja sitten…
En tiedä. -Sitten olisit vapaa.
Juuri niin. -Tule.
Olisin maksanut mielelläni oman osani.
Älä nyt. Tämä oli ilo. Hyvää ruokaa, hyvää seuraa.
Kolmen tunnin treffit. Universumi kai oikeasti palkitsee rohkeat.
Aika käydä toisen huoneen kimppuun.
Mieleeni tuli eräs asia. Olisiko mahdollista,
että vanhempasi säilyttivät jotain äidiltäni?
Kortin? Kuvan?
Mitä tahansa?
Ole varovainen. Saitko sen? -Kyllä.
Tiputa se tähän. -Jestas.
Onkohan siellä ruumis? -Pelottaa katsoa.
Kuka soitti?
Äiti pakotti minut ottamaan tunteja lapsena.
Aluksi inhosin sitä. -Entä sitten?
Hän oli iloinen, kun kuuli soittoani. Joten…
Soittaisitko minulle?
Soittaisinko? Älä nyt. -Oikeasti.
Haluan kuulla, onko ääni yhtä kaunis kuin ulkokuori.
Pyydän?
Hyvä on. Viime kerrasta on aikaa, joten voin olla ruosteessa.
Koska naisesi on ypöyksin
Oon yrittänyt turhaan
En enää koskaan nimeäs ilmaan kuiskaa
Kun lähdit, särjit sydämein
Sua yksin kaipaamaan jäin
Tunteina päivän jokaisen Kuulet huokauksein
Kulta, etkö vois tulla kotiin?
Voi, kotiin
Kulta
Etkö vois tulla kotiin?
Nuorta rakkautta.
Hei! -Miten treffit menivät?
Ne menivät hyvin.
Hyvinkö vain?
Todella hyvin.
Tämä on ystäväni, Rachel. -Hauska tavata.
Hänellä on kysymys, johon vain sinä voit vastata.
Totta kai muistan hänet.
Hän oli lapsenvahti, joka asui perheesi luona.
Vähän kuin au pair.
Aivan.
Hän oli kovin nuori. 17, ehkä 18-vuotias.
Hän kaiketi muutti pois ennen vauvan syntymää.
Muistatko hänen nimensä?
Hyvä kysymys.
Se taisi liittyä jotenkin jouluun,
kuten Christina tai Joy.
Minulla lyö tyhjää. Tiedätkö, kuka tietää sen?
Kuka? -Isäsi.
Ei. En… Ei.
Hän asuu nykyään Vermontissa.
Pienessä vuoristokaupungissa, Cornwall Bridgessä.
Hän elää eristyksissä.
Kuinka tiedät tuon kaiken?
Kun näin hänet hautajaisissa, juttelimme pitkään.
En usko, että puhumisesta olisi haittaa…
Eikö? Kylläpäs. En ole puhunut hänelle 35 vuoteen.
Tiedän sen, mutta…
Ei. Minä… Anteeksi.
Anteeksi.
Voi, Jacob.
Nyt tiedät, miksei hän ole käynyt täällä. Hänen kannattaisi päästä siitä yli.
Rachel, odota! -Mitä?
Kuuntele. -Niin?
Kaikki puhe isästäni vaikutti varmasti järjettömältä.
Et ole selityksiä velkaa.
Olen vain tuntematon nainen, joka ilmestyi ovellesi.
Autoit jo minua paljon, joten kiitos siitä.
Toivottavasti joulustasi tulee ihana.
Menetkö kotiin?
En, menen Cornwall Bridgeen.
Haluan tietää, rakastiko äitini minua. Ehkä olet miettinyt samaa isästäsi.
Jos näen hänet, en tiedä, mitä sanoisin.
Jos reissuseura kelpaa, voisimme keksiä matkalla sanottavaa.
Tule.
Hyppää kyytiin.
Sinä lähdet. Panetko nokan kohti kotia?
No, kyllä ja ei.
Mitä kuuluu? Jake Turner. Mukava tavata. -Ian Page. Samoin.
Pidän kovasti työstäsi. -Kiitos.
Kerroin Ianille, että kirjoitit profiilini.
Hän pakotti jättämään rivoudet pois.
Voin vain sanoa, että Eleanorin tapaaminen on joululahjoista parhain.
Ian soittaa ykkösviulua Hartfordin sinfoniaorkesterissa.
Ihanko totta? Vaikuttavaa. -Kiitos.
Mitä tarkoitit, kun vastasit kysymykseeni kotiin menosta?
Että kyllä, lähden. Mutta en kotiin. Rachelin pitäisi…
Tuolla hän onkin.
Hän vakuutti minut. Ja sinä.
Menen tapaamaan isääni.
Jacob. Tosi hieno juttu.
Universumi palkitsee rohkeat, vai mitä?
Oletko valmis?
Ehdottomasti en. Entä sinä?
En.
Lähdetään.
Eikö tämä olisi helpompaa GPS:llä? -Tietysti olisi.
Mutta kartat ovat paljon kivempia. Jotain todellista virtuaalimaailmassamme.
Tiedän. Sain siitä ajatuksen uutta kirjaa varten.
Sellaista Stephen King -trilleriä. -Niinkö?
Ajattelin näin.
Pariskunta on häämatkalla. -Selvä.
He ovat vuokra-autossa.
GPS on riivattu tai ehkä ex-poikaystävä hakkeroitui siihen.
Ehkä se on parempi. Oli miten oli, GPS johtaa heidät hengenvaaraan.
Inhoat sitä. Onko se huono? On.
Ei. Pidän siitä.
Mutta mitä seuraavaksi tapahtuu? Hengenvaaran jälkeen.
En tiedä. En ikinä kirjoittanut sitä.
Kuten isäni sanoi: "Luova idea ei koskaan mene hukkaan."
Sillä lailla. -Pidän tuosta.
Pian käännymme 91-tietä pohjoiseen. -91:stä pohjoiseen. Selvä.
Alan ärsyyntyy aina, kun annan hänelle ohjeita.
Niinkö? -Hän ei muka tarvitse apukuskeja.
Minulle kelpaa kaikki navigointiapu.
Alanista puheen ollen,
mitä hän ajattelee työstä, jota hait New Yorkissa?
Itse asiassa hän… En ole kertonut siitä vielä.
Entä matkasta Cornwall Bridgeen? -Hän ei ole siitä innoissaan.
Itse asiassa hän oli siitä ärtynyt.
Voin arvata. Hän on vihainen, kun lähdit matkalle toisen miehen kanssa.
Ei oikeastaan. Kyse -
oli bensarahasta.
Yksi Alanin pikku outouksista. -Selvä.
Se ei ole iso juttu. Ei sillä ole väliä kaiken muun keskellä.
Olen loukkaantunut. Hän ei huolehdi minusta.
Hän on huolissaan bensarahasta. -Hän ei tiedä sinusta.
Enhän minäkään oikeastaan tiennyt.
Mitä tarkoitat? -Luovutin ja googlasin sinut.
Älä viitsi.
Yritin vältellä sitä. En tykkää etsiä ihmisiä.
Se tuntuu tunkeilulta.
Mutta nyt olen siitä iloinen. -Ei.
Nyt tiedän, että olet superkuuluisa bestseller-kirjailija.
Superkuuluisa on liiottelua.
Viisi miljoonaa myytyä kirjaa… -Viisi ja puoli. Mutta kuka laskee?
Olit ekana New York Timesin bestseller-listalla.
Minulla kävi tuuri. -Teoksiasi on käännetty 30 kielelle.
Minusta se tekee sinusta superkuuluisan.
Ja minä kun huolehdin, onko sinulla varaa illalliseen.
Ottaisitko lompakkoni? Se on repussa takapenkillä.
Paljon kiitoksia.
HEINÄKUU 1987
OLEN NOEL ELLIS
SEITSEMÄNTOISTAVUOTIAS
ODOTAN LASTA
Mikä tämä on?
Se oli laatikossa, jossa luki "Henkilökohtainen".
Otin kirjan, mutten lukenut sitä. Mikä se on?
Kuuntele tätä.
"Olen Noel Ellis.
Olen 17-vuotias ja odotan lasta."
Tämä on äitini päiväkirja.
Tiedän sen.
Hänen nimensä on Noel. En voi uskoa tätä.
En voi…
"Minut häädettiin kotoa raskauden takia. Vanhempani häpeävät minua."
He häpeävät lasta, jonka tuon tähän maailmaan.
Ja siksi lähden.
"He uskovat, että on väärin saada lapsi avioliiton ulkopuolella.
Jumala ei muka hyväksy sitä."
Mutta eikö Hän anna virheemme anteeksi?
Kaikki, jotka tunnen ja joihin luotan, ovat hylänneet minut.
"Onneksi eräs perhe palkkasi minut lastenhoitajaksi."
Turnerit ovat neljän hengen perhe.
"Scott, Lois ja heidän pienet poikansa, Benjamin ja Jacob."
Benji on seitsemän ja täynnä energiaa.
Jake on nelivuotias ja hiljainen.
Muistatko sitä? Tiedän, että olit pieni, mutta…
En lainkaan.
Jake haluaa, että luen hänelle lastenkirjoja.
Missä Ben on nyt?
Oli lumimyrsky. Tämä tapahtui joulun aikaan.
Pihallamme oli jättimäinen jalava.
Benji rakasti kiipeämistä. Hän oli puussa jatkuvasti.
Sinä yönä Ben päätti kiivetä niin korkealle puuhun kuin pystyi…
En tiedä, miksi
Aurinko ei paistakaan On myrskyisää
Anteeksi aiempaa. Benistä puhuminen meni tunteisiin.
Ei tarvitse pyytää anteeksi. Ymmärrän kyllä.
Kiitos.
Siitä on yli 30 vuotta. Luulisi, että voisin puhua siitä.
Tiedätkö sanonnan: "Aika parantaa kaikki haavat"?
Se ei ole totta.
On kulunut kaksi kuukautta,
enkä ole kuullut sanaakaan vanhemmistani tai Peteristä.
"En kerran voinut lakata itkemästä huoneessani."
Joku koputti hiljaa oveeni.
"Pikku Jacob tuli huoneeseen."
Hän pani päänsä olkapäälleni aivan kuin ymmärtäisi minua.
Rakastan sitä muksua yhä enemmän joka päivä.
Tiedän, ettei pitäisi olla suosikkeja, mutta…
New York -pihvi raakana -
ja kasvislautanen. Ilman paprikaa, porkkanaa ja sipulia. Kastike sivussa.
Kiitos. Täydellistä.
Voinko kysyä jotain? -Onko vaihtoehtoja?
Ei.
Miksi kaltaisesi komea ja menestyvä mies on yhä sinkku?
Komeako? -Älä vaihda aihetta.
Tykkään olla yksin. -Se on turvallisempaa. Ymmärrän.
Mutta olet kihloissa. -Sekin on aina sellaista peliä.
"Tule lähemmäs."
"Haluan olla yksin." Tiedätkö?
Olen ollut suhteissa, älä ymmärrä väärin.
Muutamassa vakavassakin.
Mutta lopulta ne kaikki…
Lopulta en ollut sitä, mitä he etsivät. Tiedätkö?
Ehkä se olikin toisinpäin.
Millä todennäköisyydellä pääsemme läpi solasta ennen myrskyä?
Tänä iltanako? -Sanoisin, että -
nolla.
Prosenttiako? -Juuri niin.
AAMIAISMAJOITUS
Kirjaudu sisään. Avan pitää jaloitella. -Toki. Nähdäänkö 20 minuutin päästä?
K. J. JULIA -KIRJAKAUPPA
Hei! -Hei, muukalainen.
Haluan pyytää anteeksi toissailtaista.
Tämä äitisi etsiminen…
Älä huoli, Alan. Ei se mitään.
Tulevaisuutta ajatellen -
minulla on idea kihlajaisia varten.
Niinkö?
Se meksikolainen ravintola, jota rakastat, Casa Frida.
Se on vapaa ystävänpäivänä, joka on täydellinen päivä kihlajaisille.
He myös tekivät lyömättömän tarjouksen.
Kuulostaa hyvältä.
Niinkö? Ajattelin maksaa varausmaksun huomenaamulla.
Alan, voiko…
Voiko se odottaa hetken? Kunnes palaan.
Tietenkin. Miten vain haluat.
Milloin palaat? -Pian.
Selvä. Rakastan sinua.
Ja minä sinua.
Minulla on kaksi huonetta jäljellä. -Hienoa. Loistavaa.
Jos tämä olisi nyyhkyleffa, niitä olisi vain yksi.
Mikä?
Romanttinen komedia.
Aivan. -Niin.
Jos se auttaa, huoneiden välillä on ovi.
Anteeksi, olet sulkemassa.
Joulujuhla voi odottaa. Miten voin auttaa?
Onko teillä Jacob Turnerin kirjoja?
Tietenkin. Kuinka pitkällä olet sarjassa?
Olen alussa, joten en tiedä mitään.
Ota eka kirja. Green Eyes of Paris. Meillä pitäisi olla se.
Hienoa. Mistä se kertoo?
Pariisista 40-luvulla.
Ranskan vastarintaliike, agentteja, kiellettyä rakkautta.
Kuulostaapa… -Mukaansatempaavaltako? Sitä se onkin.
Sitä lukiessa tuntuu siltä, että olisi hänen hahmojensa joukossa.
Kirjoja on vaikea laskea kädestä. Ja minun on vaikea pitää niitä hyllyillä.
Kappas. Sinulla kävi tuuri.
Kiitos.
Ei hassumpi.
Teksti on melkein yhtä hyvää kuin ulkonäkökin.
Mitä mieltä olet? Mennäänkö nukkumaan vai…?
"Vai." Ehdottomasti "vai".
Selvä. Tule.
TERVETULOA MAPLE FALLSIIN
Hauskaa joulua!
Olkaa hyvät. -Kiitos.
Kappas vain. -Katso! Heippa! Söpöliini.
Kannattaa lopettaa. Ava on kateellinen.
Uskomatonta. -Ihana paikka.
Mitä kuuluu? -Hei!
Saammeko…? -Ehdottomasti.
Kiitos. Ovatko ne ilmaisia? -Talo tarjoaa.
Tämä on nyt lempikaupunkini.
Tuoksuu hyvältä. -Hyvää joulua.
Katso! En ole nähnyt tuota elokuvaa vuosiin.
En ole ikinä nähnyt sitä. -Eihän. Nautit varmasti.
Anteeksi. Oletteko yhdessä?
Emme.
Olemmeko? Olemme. Me…
Olemme.
Sulavaa.
Kaikki hyvin?
Karistan tämän pikkukaupungin pölyt jaloistani -
ja lähden maailmalle. Italiaan, Kreikkaan…
LOPPU
Tämä oli ehkä parhain näkemäni elokuva.
Hän mietti, tekisikö matka odottamattoman käänteen.
Jestas. Eihän.
Onko kaikki hyvin?
Kyllä. Kaikki hyvin.
Selvä.
Luulin kuulleeni… -Ei.
Kiitos tarkistuksesta. Arvostan sitä. -Selvä. Sitten kai vain…
Hyvää yötä.
Kuinka nukuit?
Itse asiassa valvoin ja luin.
Jotain mielenkiintoistako? -Todella.
Niinkö? -Green Eyes of Paris. Tiedätkö sen?
Olen kuullut siitä. Sinä…
Ostitko kirjani salaa? -En halunnut…
En halunnut kertoa sinulle, jos… -Jos mitä?
Jos en pitäisi siitä.
Jos et pitäisi siitä. -Niin.
Ja?
No…
Älä huoli. Sano suoraan. Egoni on…
Uskon kestäväni sen.
Mitä mieltä olit? -Hyvä on.
Minusta on mielenkiintoista,
että kirjoitat romaaneja täynnä jännitystä, draamaa ja romanssia,
mutta päähenkilö, Henri,
ei koskaan päästä ketään lähellensä.
Muistuttaa eilistä keskusteluamme.
Henri asuu miehitetyssä Ranskassa. Hän ei voi luottaa keneenkään.
Totta, mutta…
Tämä ei ole miehitetty Amerikka. Mikä on tekosyysi?
Toisaalta…
Pidin kirjasta kovasti. -Niinkö?
Todella. Se oli vain…
Luoja, ja se loppu. Se oli…
Se yllätti minut.
Hyvä.
Loppua on aina vaikea saada toimimaan.
Mitä mieltä olet tästä tarinasta? Saatko lopun toimimaan?
Sain tänään tietää, että saan tytön,
suloisen pikkutytön.
Ennen kuin lähdin kotoa, vanhempani käskivät olla nimeämättä lasta.
"Koska se vain vaikeuttaisi hyvästelemistä.
Mutta olen jo antanut hänelle nimen."
Enkelini.
Voitko pysähtyä? Tarvitsen raitista ilmaa.
Oletko varma? Ulkona on kylmä.
Selvä. Toki.
Tulehan.
Täällä on jäätävän kylmä. Tässä.
Oletko kunnossa?
Miksi hän jätti päiväkirjan?
Miksi kirjoittaa ja dokumentoida kaikki yksityiskohtaisesti, jos hän ei…
Jos hän vain jättäisi sen?
En tiedä. Ehkä hän ajatteli, että löytäisit lopulta sen.
Tai ehkä hän halusi unohtaa kaiken. Kuin sitä ei olisi koskaan tapahtunut.
Kuin minua ei olisi. -Ei.
Olen kihloissa. Minun pitäisi mennä naimisiin.
Voi ei.
Mitä sinä…? Odota.
Älä viitsi! Minne menet? -Ava!
Ava, ei!
Ava Turner, tule tänne! Heti!
Mitä muka tekisit jäniksellä?
Tuo oli uskomatonta.
Takaa-ajo on elämän suola. Vai mitä, Turner?
Taisimme kääntyä väärin.
Tarkoitatko, että toivot niin? -Aivan.
Toivottavasti universumi todella palkitsee rohkeat.
Pystyt tähän.
Nyt mennään.
JÄTÄ PAKETTI PORTAILLE KIITOS, SCOTT TURNER
Se oli päivä, jota hän oli sekä odottanut -
että kammonnut.
Jacob.
Eleanor soitti ja sanoi, että saatat tulla.
Sanoin, etten usko sitä,
mutta hän vain intti ja käski olla valmiina.
Oletko valmis?
Kyllä. Kaadan tämän joulukuusen sinua varten.
Olen odottanut tätä hetkeä yli 30 vuotta, mutta nyt…
Niinpä.
Sama täällä.
Voisitko auttaa?
Jos on yksin, mitä järkeä kuusi on edes hankkia?
Jos se lohduttaa, minulla ei ole koskaan ollut joulukuusta.
Olet ainakin minua edellä.
Tervetuloa matalaan majaani.
Kas noin.
Panen tyven tähän. Voitko nostaa sen pystyyn?
Haen kuusenjalan. -Selvä.
Asutko täällä ihan yksin? -Kyllä vain.
No niin. -Ellie maalasi tuon, vai mitä?
Hyvä silmä. Kyllä, hänen työnsä.
Eiköhän se pysy siinä. -Niinkö?
Kappas vain. -Hyvää työtä.
Anteeksi.
Scott Turner. Haloo?
Kyllä.
AMERIKKALAISEN JALKAPALLON HIGH SCHOOL -MESTARI
Nähdään silloin.
Anteeksi tuosta.
Se oli yksi asiakkaistani.
Mikä olet ammatiltasi? -Sosiaalityöntekijä. Autan veteraaneja.
Yritätkö parantaa maailmaa?
Nimen omaan yritän.
Ostin nämä aikoja sitten, kun muutin tänne,
enkä edes ottanut niitä pois laatikosta. Toimivatkohan ne yhä?
En tiedä.
Jake.
Tiedän, ettei anteeksipyyntö… -Tiedätkö mitä?
Säästä sanasi. En tullut sopimaan välejämme.
Tulin vain auttaakseni ystävää.
Ystävääkö? -Kyllä, ystävää. Se on pitkä tarina.
Kun kerran olet täällä, voinko edes sanoa…
Mieluummin et.
Olen pahoillani.
Olet pahoillasi?
Olen syvästi pahoillani.
Hyvä. Asia onkin sitten käsitelty.
Jätit minut yksin äidin kanssa,
pakenit tänne ja katosit täysin. Ja sanot olevasi pahoillasi?
Luoja! Sanoin, etten tekisi tätä.
Tiedätkö mitä? Tämä oli virhe. En pysty tähän.
Jake! -Nauti puustasi.
En kestä tätä. Pidin tätä hyvänä ideana.
Mennään. -Odota, hengitä. Onko selvä?
Jos lähdet nyt, paluuta ei ole. Kaikki on ohi. Ikuisesti.
Se on ollut ohi jo 35 vuotta… -Lopeta! Jake!
Jos lähdet nyt,
teet juuri niin kuin hän.
Vai mitä?
Olisitko ensimmäinen perheesi aikuinen, joka ei vain häivy?
Ole kiltti.
Jake, siitä on vaikea puhua.
Kaksi päivää ennen joulua -
iski talven suurin lumimyrsky.
Benji, kuten joka vuosi,
odotti innolla lempikoristeensa ripustamista -
vanhan jalavan yläoksille.
Hän oli kiivennyt monesti ennenkin rakentamalleni tasolle.
Tiesin, että oksat voivat olla liukkaita,
mutta hän oli päättäväinen pikkumies.
Ajattelin, että annan hänen ripustaa koristeen.
Katkeavan oksan ääni kummittelee ikuisesti mielessäni.
Olin Benjin isä. Minun olisi pitänyt pysäyttää hänet.
Seuraavana huhtikuuna -
kaadoin sen jalavan.
Se ei auttanut.
Ja kun Noel lähti, emme osanneet äitisi kanssa -
tukea enää toisiamme.
Toisen meistä oli lähdettävä.
Halusin ottaa sinut mukaani,
mutta en voinut tehdä sitä äidillesi. Hänellä ei ollut muuta.
Ajattelin, että kun hänellä on sinut,
hän olisi joskus vielä onnellinen.
Tykkäsit valojen ripustamisesta pienenä.
Muistatko?
Kerro minulle rehellisesti.
Pitäisikö mennä sisään?
Selvä. Annetaan heidän olla. Hyvä on. Perille meni.
Yritin pysyä yhteydessä.
Ensin soittelin. Jätin viestejä. Kirjoitin sinulle kirjeitä vuosia.
En ole nähnyt yhtäkään kirjettä. Äiti ei kertonut.
Oletko naimisissa? -En ole.
Luin pari ekaa kirjaasi.
Näköni on huonontunut, joten kolmannen kuuntelin äänikirjana.
Kuulin ensimmäisen kerran äänesi aikuisena.
Se oli upeaa.
Pidin niistä kovasti.
Muistan.
Benji kutsui sinua mämmikouraksi…
Siitä tuli kaunis.
Peukut pystyyn.
Sillä lailla.
Onnistuimme.
Etkö puhunut jostain ystävästä?
Katsokaas tuota säätä.
Jauhelihakastike lämmittää meitä. Täältä tulee.
Anteeksi, tyttö. Tämä ei ole sinulle.
Noel oli taivaan lahja.
Kun menetimme Jacobin veljen,
hän oli kuin liima, joka esti perhettä hajoamasta.
Tässä. -Kiitos.
Koettakaa kestää. Olen tehnyt tätä vain itselleni 35 vuotta,
joten en tiedä, onko teidän turvallista syödä sitä.
Se ainakin tuoksuu hyvältä. -No niin. Tässä, poika.
Ehdottoman turvallista. Tosi hyvää. Kiitos.
Herkullista. -Tosi hyvää.
Fantastista.
Tiedätkö, minne Noel muutti tai missä hän asuu nykyään?
Hän lähetti minulle jotain vuosia sitten. Hetki.
Todellako? -Menen vain ohi.
Mitä mieltä olet?
Sinulla on hänen silmänsä. -Oikeastiko?
Kyllä.
Se on hyvä asia.
No…
Minä…
Anteeksi. Pidin tämän aina säilössä. En tiedä, miksi.
MEILLÄ ON ILO KUTSUA TEIDÄT VIHKIÄISIIMME…
Tämän mukaan hän asuu miehensä, Charles Haydenin, kanssa Ridgefieldissä.
Noel Hayden.
Minun on sanottava se. Teistä tulisi loistava pari.
Ei. Rachel on kihloissa.
Todellako? -Kyllä vain.
Onnittelut. -Kiitos.
Hän on varmasti hyvä tyyppi, koska olet melkoinen saalis.
Totta puhut. -No niin.
Ilmoitathan minulle, miten kaikki menee? -Ilman muuta. Suurkiitokset.
Ole hyvä, kultaseni.
Pidä minulle peukkuja.
Onnea matkaan. -Kiitos.
Nähdään.
Minä…
Kiitos, että käytät kelloa, poika. Et uskokaan, mitä se merkitsee minulle.
Älä viitsi. Tule.
Sinusta tuli hyvä mies. Oikein hyvä.
Ollaan yhteyksissä.
Varmasti. -Selvä.
Onko kaikki hyvin?
Kaikki hyvin. Kiitos.
Tänään suloinen tyttöni syntyi.
Ja tiedän, etten näe häntä enää koskaan.
"Jätän päiväkirjan jälkeeni."
"Ehkä hän lukee sen ja ymmärtää, miten paljon rakastan häntä."
Ja tulen aina rakastamaan.
"Ja tulen aina rakastamaan."
Toivottavasti se on totta.
Puhe rakastamisestani.
Ajattelin Noelia.
Pitäisikö soittaa ensin vai ilmestynkö huomenna vain ovelle?
Mitä mieltä olet?
Nuku ja päätä asiasta aamulla.
Aivan.
Ihan kuin nukkuisin.
Varmistan asian kolmesti, jotta se on varmaa.
Anteeksi, mutta meillä on vain yksi huone vapaana.
Voi ei. -Otamme sen.
Otammeko sen?
Kyllä. Me otamme sen. -Hienoa.
Kiitos.
Joten -
minun on tunnustettava jotain.
Tunnustusko? -Kyllä.
Mitä sinä teit?
Tänään on syntymäpäiväni.
Eihän. -Kyllä.
Onko syntymäpäiväsi?
Et ole tosissasi. Ja kerrot vasta nyt.
Olisit sanonut jotain.
Tämä on iso juttu. Olisit sanonut jotain.
Voimme… Nämä ovat synttärisi.
Mitä teet? -Juhlimme syntymäpäivääsi.
Hei. Tässä on Jake Turner Amber-sviitistä. Ajattelin, jos…
Kyllä. Se Jake Turner. Kiitos. Arvostan sitä.
Voisitko tehdä palveluksen?
Täällä on synttärityttö. Sain juuri tietää.
Sattuuko teillä olemaan syntymäpäiväkakkua -
tai jotain jälkiruokaa, johon voi laittaa kynttilöitä?
Niinkö? Loistavaa.
Tiedätkö mitä? Kyllä, lisää punaviiniä. Lähettäkää samppanjaakin,
koska on syntymäpäivä ja samppanja kuuluu juhlaan.
Hienoa. Paljon kiitoksia.
Haluatko tanssia? -Oikeastiko?
Kyllä.
Ihanko oikeasti? -Älä viitsi. On synttärini.
Nämä ovat synttärisi. Olet oikeassa.
Hyvää syntymäpäivää, Rachel. Toivo jotain.
Tein sen jo.
Rakas Jake.
Ensinnäkin haluan sanoa, että viime yö oli mitä ihanin.
Valehtelisin, jos sanoisin,
etten olisi ajatellut sitä heti tavattuamme.
Mutta heräsin keskellä yötä ja oloni oli hämmentynyt.
Todella hämmentynyt.
Alan todella rakastaa minua,
ja se on arvokasta.
Olet jo kirjoittanut bestseller-kirjoja ja sinulla on miljoona seuraaja,
kun taas minä olen matkani alussa.
Ymmärrän sen, ainakin siinä määrin kuin voin.
Olen vain henkilö, joka tarvitsee paljon varmuutta elämäänsä.
Ja tämä aika kanssasi, vaikka se oli ihanaa,
ei tuo sitä.
On siis parempi, että eroamme nyt, ennen kuin se on liian myöhäistä.
Ainakin minulle.
Tajusin myös jotain muuta ansiostasi.
Ajattelin koko elämäni, ettei äitini halunnut minua -
ja halusin kysyä häneltä syytä siihen.
Luettuani päiväkirjan tiedän, että hän todella rakasti minua,
ja vain sillä on väliä.
Kiitos kaikesta.
Kiitos, että lähdit kanssani villille, elämää mullistavalle matkalle.
En unohda sitä koskaan.
Ja lopuksi…
En koskaan unohda sinua.
ST. PERCYN SAIRAALA
Anteeksi. Vastaanotto? -Käytävän päässä oikealla.
Selvä. Kiitos. -Ole hyvä.
Anteeksi. Voitko kertoa, mistä löydän Noel Haydenin?
Hei, olen Noel.
Miehesi kertoi, mistä sinut löytää. En tiedä, muistatko minua, mutta -
olen Jacob Turner.
Jacob?
Kuinka vanhempasi voivat?
Vanhempaniko?
Äitini kuoli hiljattain.
Otan osaa. -Kiitos. Se tapahtui äkisti.
Mutta onko isäsi…? -Hän on kunnossa.
Näin hänet juuri ensimmäistä kertaa pitkään aikaan.
Hän voi hyvin. Hän sinnittelee.
Kuten me muutkin.
Kuten me muutkin. Aivan.
Mietit varmasti, miksi tulin tänne.
Tarina on pitkä ja mutkikas, mutta -
Noel, kun veljeni kuoli,
en tiennyt, kuinka paljon autoit perhettäni ja minua.
Olit vasta pikkulapsi. -Mutta ilman sinua…
Mutta olin paikalla.
Ja selvisit siitä.
Nyt voin vihdoin kiittää sinua. -Nyt voin vihdoin sanoa -
ole hyvä.
Halusin vielä puhua sinulle yhdestä asiasta.
Lapsi, jonka sait. Tyttäresi.
Rachel.
Hän on ihastuttava.
Mieletön. Haluan, että tiedät sen.
Tunnetko hänet?
Tunnen.
Hän halusi tulla tänne itse.
Luettuaan tämän -
hän tunsi läheytesi.
Hän ymmärtää kaiken. Aivan kaiken.
Kiitos, että kerroit.
Hyvää joulua.
Hyvää joulua, Jacob.
Ja kiitos tästä.
Se on arvokas lahja.
Ja, Jake,
jos näet tytärtäni,
kertoisitko, että jos hän haluaa jutella,
pitäisin siitä kovasti.
Rachel.
Isäsi on tehnyt tätä kiitospäivästä lähtien.
Kuinka jännittävää. -Se on kaunein koru, minkä hän on tehnyt.
Niinkö?
Milloin Alan tulee?
Pian.
Et kuulosta kovin innostuneelta. -Olen, minä vain…
En tiedä. "Innokas" on voimakas sana.
Sain sen viimein näyttämään hyvältä viime yönä kahden aikaan.
Sait sen näyttämään tosi hyvältä, isä. Tämä on täydellinen.
Rakastan sitä. Se on täydellinen. Kiitos.
Kulta, etkö halua puhua Alanille?
Ei. En vain…
En tiedä. Asiat ovat… Puhumme myöhemmin.
Selvitämme asioita juuri nyt. -Luulin, että teitte sovinnon.
Teimmekin. Me vain… Kaikki on hieman auki tällä hetkellä.
Tämä alkaa kuulostaa siltä sikarikihlasormukselta.
Lopeta, isä. Ihan totta.
Anteeksi, hetki. Palaan pian.
Jake, lakkaa soittelemasta. -En lopeta, ennen kuin puhumme.
En halua tehdä tätä. Onko selvä?
Katkaisen puhelun nyt.
Älä yritä löytää minua. Onko selvä?
Liian myöhäistä.
Miksi teet tämän?
Etkö muka tiedä?
En tule ulos.
En tule. En voi.
Mikset? Mitä pelkäät? Mitä tapahtuu?
Et ymmärrä.
Olen vihdoin löytänyt jotain, johon voin -
todella luottaa ja…
Suhde ei ole täydellinen, mutta haluan sen.
Tarvitsen sen. Onko selvä?
Sinun on ymmärrettävä se.
Kyllä. Ymmärrän kaiken.
Ymmärrän, ettet tarvitse enää sitä, mitä tarvitsit aiemmin.
Katso minua. Halusin koko elämäni vain olla yksin.
Meidänlaistemme on vaikea luottaa. Päästää toisia lähelle.
Se on vaikeaa. Ymmärrän. Mutta olen tässä nyt.
Seison tässä ainoan ystäväni kanssa.
Tuijotan rakastamaani naista -
ja pyydän sinua luottamaan minuun.
Voit luottaa minuun.
Älä torju minua, pyydän.
Älä torju minua!
Sano,
ettet rakastat minua.
Tuo on Alan. Sinun on mentävä. -Sano, ettet rakasta minua, niin lähden.
En rakasta sinua.
MUTTA ENIMMÄKSEEN KAIPAAN SINUA. JOKA PÄIVÄ.
SOITA MILLOIN VAIN. RAKASTAN SINUA KOVASTI.
OLET IKUISESTI POIKANI
Halusimme vain toivottaa hyvää joulua.
Kiitos.
Olin vain pakkaamassa. Panen vain paikat lukkoon ja lähden.
Tulisitko syömään luoksemme? Se olisi mukavaa.
Todella. Meille tulee pari vierasta.
Jouluateria kaikilla höysteillä.
Muuten kyllä, mutta minun pitää lähteä ennen kuin tiet liukastuvat.
Miten isäsi kanssa meni?
Odotettua paremmin. Paljon paremmin, oikeastaan.
Minähän sanoin. -Totta.
Entä Rachel ja hänen äitinsä? -Uskon, että sekin selviää.
Sepä hyvä uutinen. Erinomainen.
Hittolainen. Kinkku on uunissa. Etkö varmasti voi jäädä?
Hauskaa joulua sitten vain.
Hauskaa kinkkuhetkeä. -Tulen kohta.
Tule sisään.
Entä sinä ja Rachel?
Eikö? Todellako? Olin niin varma.
Niinhän Kerouac sanoi.
"Kaikki päättyy kyyneliin."
Mutta pärjään kyllä kuten Rachelkin.
Tietenkin.
Hyvää joulua.
Minulleko? Mitä tämä on?
Voi, Ellie.
Maalasit puun takaisin.
Kyllä.
Minulla on upeita muistoja tästä talosta. Sinä ja Benji leikkimässä pihalla,
vanhempanne.
Hyvää joulua.
Kaikkea hyvää. -Kuin myös.
Ja kiitos. Tämä on… Olet tärkeä.
PERUSTUU RICHARD PAUL EVANSIN NOVELLIIN
Tekstitys: Vesa Puosi