Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Julen är nästan här.
Efter den dagen, vet jag att mitt liv aldrig blir detsamma.
Jag är lite rädd.
Ärligt talat, är jag mycket rädd.
Vad kommer att hända med mig? Med oss?
Och sen är det lilla Jacob.
Hur blir det med honom?
Jag hoppas att han klarar sig.
Där är han!
Hur mår alla? Vi ses där inne. Tack för att ni kom.
I bok fem, får vi äntligen veta sanningen om Camille?
Är hon del av franska motståndsrörelsen som hon säger?
-Eller är hon en nazistspion? -Jag svajar fram och tillbaka där.
Gör henne till en hjältinna. Det är mycket mer romantiskt.
Men en spion är sexigare.
Vet du vad? Dubbelagent.
Kan du skriva till Sherri? Jag heter Sherri.
Är det med "I" eller "Y"?
Antingen eller går bra.
Känner du igen mig? Bok tre.
Mais oui! Camille Toussaint! Comment allez-vous?
Très bien, monsieur. Très bien.
Joyeux Noël, Camille.
Merci beaucoup.
-Kan du skriva till Todd och Mark? -Visst.
Skriv Mark och Todd. Jag läste boken först.
Minns du inte? Din syster gav mig den.
-Nej, din syster gav den till mig… -Vet ni vad?
Jag signerar två böcker, en i var åt er. Okej?
Jag bjuder. Varsågoda.
Stannar du i stan över julhelgen?
Tyvärr inte. Jag måste hem till min tjej, Ava.
Jag visste inte att du…
Hon är en kvinna med tur.
-God jul! -God jul!
Ava, älskling, jag är hemma.
Ava?
Kom hit, älskling. Hur är läget? Hur mår du? Kom hit.
-Välkommen hem, mr Jacob. -Tack, Svet.
Hej, hej. Hallå?
Är allt under kontroll? Ja?
-Ja. Kylen är full. Ava har badat. -Ja. Okej.
Jag bar in mer ved.
Och beundrarbrev.
-Fler än förra boken. -Wow, beundrarbrev.
Nu vet jag vad jag gör de kommande veckorna.
Tack för att du höll ställningarna när jag var borta.
Jag glömde nästan.
Det här, Svetlana, är till dig.
God jul.
-Tack för allting. -Tack.
Klarar ni er, mr Jacob?
Okej? Ja, vad menar du? Jag klarar mig alltid.
Men också alltid ensam.
Jag är ensam för att jag föredrar det.
Dessutom har jag min bästa tjej här, Ava. Hon håller mig sällskap.
-Vi ses nästa år, mr Jacob. -Ja. Vi ses, du vet…
Ava, kom hit.
Få se vad vi har här.
Sådär, ja. Okej.
Bra. Det är bra.
-Hej? -Hej, är det Jacob Turner?
Ja, det är det,
men jag behöver få mattorna rengjorda eller ett bostadslån…
Mr Turner, jag ber om ursäkt. Jag tvekade att lämna ett meddelande.
Jag heter Matt Segreto. Jag är advokat och…
Du har en klient som påstår att jag stal deras idé?
Nej.
Jag är exekutor av din mammas dödsbo.
Förlåt. Vad sa du?
Jag beklagar att jag måste berätta det.
Hon gick bort förra veckan.
Jag trodde att ni visste.
Nej, det visste jag inte.
Min mamma och jag hade inte pratat på länge.
Vår relation var…
…komplicerad.
Jag förstår.
Hon lämnade allt till dig. Huset och alla sina möbler.
Det finns papper som måste signeras.
Jag kan ordna ett möte i Bridgeport nästa vecka,
om det passar?
-Mr Turner. -Hej.
Matt Segreto.
Tack för att du kom.
-Jag beklagar förlusten. -Tack.
Stället måste väcka många minnen.
Du anar inte.
-Du kan bara… -Ja.
Försiktigt.
Oj!
Grannarna sa att hon sällan gick ut.
När de kom förbi, fick de inte gå in.
Nu vet jag varför.
Det borde finnas ett piano gömt här nånstans.
Ja, enligt inventeringen är det ett Steinway Model S, 1940.
Det är värt runt 40 000 dollar.
Det ser ut att bli många turer till tippen.
Ska jag hyra en container åt dig?
-Ja… Tack. -Ja.
Och mr Turner…
Jake…
Jag hatar att störa, men min fru är ett stort fan.
Okej.
Vi vanliga snubbar kan inte leva upp till de charmanta killarna i dina böcker.
Killarna är inte på riktigt, Matt.
Säg det till min fru.
Hon heter Mercedes.
Som bilen.
-Wow. Okej. Varsågod. -Tack.
Kom igen, raring.
Är du redo? Hoppa upp.
Duktig tjej.
Helt utsökt.
Ellie, är det du?
Jacob, du kom.
Såklart.
Jag antog att du skulle skicka en assistent eller nån.
Du är så känd nu.
Vissa saker man måste göra på egen hand. Kul att se dig. Du ser bra ut.
Du också. Det var länge sen. Det är nog 20 år.
-Du var ungefär 18 när du åkte. -Jag var 17.
Det var en tuff tid för dig.
Ja, det var det.
Jag visste att du skulle skriva.
Du var ett intressant barn.
Du hade en underbar fantasi och du älskade ord.
Jag minns att jag satt i ditt sällskapsrum i timmar och spelade Alfapet på nätet.
När din mamma hade en dålig dag.
-Mamma hade många dåliga dagar. -Hon blev aldrig densamma.
Det blev ingen av oss.
De är bra.
-Underbart. -Vad fint. Tack.
-Hej då. -Hej då.
Målar du fortfarande?
Som att fråga om jag fortfarande andas.
Jag är glad att jag stötte på dig. Kul att se dig.
Jag är redo att dra. Jag måste…
Jag är tillbaka imorgon och tacklar nästa rum.
Det måste vara svårt att gå igenom allt.
Ja. Vad var det Robert Frost alltid sa?
Han sa: "Bästa sättet ut är igenom."
Men han stötte nog aldrig på en hamstrare.
Det tror jag nog inte.
VÅR FÖR EN LITEN STUND 1980 -1987
Det är ensamt här ute.
Och jag saknar dig.
Herregud! Kom igen!
Kom igen, mamma! På riktigt?
Vad?
Gillar du fortfarande varm ostmacka och tomatsoppa?
Jag tänkte att du skulle vara hungrig nu.
Skojar du? Jag är utsvulten.
-Gillar hon tomatsoppa? -Hon älskar det. Det är toppen.
Varsågod.
-Det gör hon! -Titta!
Vi vet inte hur vi ska tacka. Visst, Ava?
-Ta med mig i din nästa roman. -Vänta lite… Läser du mina romaner?
Jag är nog din enda läsaren som kan känna igen några karaktärer.
Som vem?
-I Green Eyes… -Green Eyes of Paris.
Ja, fotografen.
Vacker, stark kvinna som får ett sammanbrott.
Men den är ganska uppenbar.
Det finns en annan karaktär som jag kände igen i The Final Midnight.
Soldatens far.
En liten karaktär, precis som i verkligheten.
Dina minnen kan inte vara så dåliga om du fortfarande har hans klocka.
Han var på din mors begravning. Visste du det?
För att hedra henne, men han hoppades säkert se dig där.
Nej…
Nej, det tror jag inte.
Och begravningen, känner jag…
Det är förståeligt, men det spelar ingen roll längre.
Det var då. Det här är nu.
Tack.
-Får jag ställa en fråga? -Ja.
-Den är personlig. -Visst.
Är jag för gammal för det här?
-Är det din fråga? -Ja.
Nej!
-Seriöst? -Det är perfekt.
Har du provat en sån? Nej, varför skulle du?
Du har kvinnor på rad utanför din dörr.
Jag har inga kvinnor i kö.
Jag ser tidningarna i snabbköpet. Du dejtar filmstjärnor.
De trycker vad som helst.
Som svar på frågan, har jag inte testat nån dejtingapp,
men det borde du absolut.
Jag måste skriva nåt.
-En profil? -Ja.
Jag känner en författare. Får jag?
-Ska du skriva min profil? -Det vore ett nöje.
PERSONLIGT
Kom in, Ellie. Dörren är öppen.
Hallå?
Du är inte Ellie.
Nej.
-Nej, jag trodde att du var min granne. -Jaha. Förlåt.
-Var du här förut, på andra sidan gatan? -Ja, det var jag.
Jag är ingen konstig stalker om det är vad du tror.
Det trodde jag inte. Kan du stänga dörren bakom dig?
Självklart. Ja.
-Vad kan jag göra för dig? -Hej. Han är söt. Duktig kille.
Tjej, faktiskt. Det är Ava.
Coolt namn. Hej, Ava.
Det här är väl Turners bostad?
På sätt och vis. Jag heter Jake Turner.
Bra. Kul att träffas, mr Turner.
Jag heter Rachel Campbell. Jag är här för…
Förlåt, men det här är lite komplicerat. Jag försöker hitta min mamma.
Och jag tror att du kanske kan hjälpa mig.
Hon bodde här för länge sen, tror jag. Hoppas jag.
Bodde din mamma här?
Ja, när jag föddes… eller strax innan jag föddes.
Är det här Scott och Lois Turners hus?
Ja, mina föräldrar.
Toppen. Min biologiska mamma bodde här och jobbade för dem.
Jobbade hon för mina föräldrar?
Som jag förstår det, var hon deras barnflicka.
Oj! Nej, nej!
Okej, vänta. Vänta…
Den är varm!
-Behöver du hjälp? -Jag har det under kontroll.
Okej.
-Glöm det. -Okej.
Vad för Nancy Drew till Turners hus?
Om jag får fråga?
Det var inte lätt. Min adoptionsakt var hemlig.
En vän jobbar på arkivdepartementet.
Han fick inte avslöja hennes namn,
men han fick berätta hennes senaste kända adress, vilket var här.
Jag förstår, men jag är ledsen.
Jag skulle precis åka. Jag önskar att jag kunde hjälpa dig.
-Jag kan nog inte det. -Jag förstår.
Jag måste lära mig att lämna bordet.
Nina Simone.
Det stämmer. Ja, hon är bäst.
-En av dina favoriter? -Det är hon.
-Har du några andra? -Peggy Lee, Ella, Lady Day.
-Aretha. -Glöm inte Gladys.
Gladys, The Baddest. Min pappa…
Han var min egen musikolog och lärde mig alla.
Little Richard, Marvin Gaye.
-Marvin. Vi miste honom när jag var barn. -84.
Ja.
-Jobbar du med musik eller nåt? -Nej. Jag är…
-Jag skriver. -Jaså? Coolt. Nåt jag känner till?
Jag.… Nej, antagligen inte.
-Inte? Nåt jag skulle gilla? -Nej, antagligen inte.
Kämpande konstnär? Jag fattar.
Vi alla kämpar väl på ett eller annat sätt?
Så sant.
-Förlåt att jag inte kunde hjälpa dig. -Be inte om ursäkt.
Bara att vara i huset där hon bodde känns…
Jag känner mig närmare henne.
-Jaså? -Ja.
Hur som helst, tack.
Tack. Ja.
Hoppsan. God jul.
-God jul på dig. -Tack.
Vänta, Ellie…
Vänta… Rachel!
Rachel, vänta!
Jag har en idé.
Min granne har bott här i åratal. Hon kan nog…
Jag känner likadant.
Det gick snabbt.
Vad?
Inget. Jag förklarar sen.
Jag kan ge dig mitt telefonnummer så kan du messa mig imorgon.
-Jag pratar med henne till dess. -Toppen.
Jag tror att jag väntar tills hon är tillbaka.
-Jag väntar i bilen. -Det kan ta ett tag.
-Jag har rest långt redan, så… -Okej.
-Japp.
Tack.
-Du… -Hej.
Vad händer?
Är du hungrig? Jag tänkte äta nåt, om du är hungrig.
Väldigt coolt. Är det ett gammalt hak eller…?
Jag har inte varit här på åratal,
men mamma brukade ta med mig hit ofta som barn.
-Hon älskade stället. -Jag förstår det. Det är fint.
-Välkommen till Trattoria Toscana. -Tack.
Jag är Vittorio. Kvällens specialmeny?
Kan du upprepa på engelska?
Nej, det är okej. Jag tar samma som hon.
Och ett glas vin, tack.
-Vill du ha ett? -Nej.
Är du säker?
-Vad var det sista du beställde? -Det är…
-Separata notor. -Separata notor?
Du är författare. Jag respekterar det.
Mina föräldrar är konstnärer. De tillverkar och säljer smycken.
Som du förstår, är det svårt att betala räkningarna ibland.
Så det är bättre att…
Du kan säkert förstå och uppskatta att ibland så är det…
-Tack. Jag uppskattar det. Så snällt. -Självklart.
Hur kommer det sig att du talar italienska?
Jag talar även franska och tyska…
…och lite mandarin.
-Mandarin? -Lite.
Jag skojar inte!
Språk är mitt huvudämne.
Jag fattar. Det är coolt.
Tack så mycket.
Vad jobbar du med nuförtiden?
Jag har precis sökt jobb som översättare hos FN.
-Chansen är liten. -Varför det?
Så är det med allt.
-Förlåt, jag borde ta det här. En sekund. -Visst. Inga problem.
Vi ses vid bordet.
Välkommen hem, främling.
Dion! Hur mår du?
-Hur länge sen är det? -Ett tag. 12: e klass.
Du försvann. Var gick du på college?
Jag gick aldrig. Jag åkte till Paris. Livets skola.
Det är sant. Du ser exakt likadan ut.
Bara rikare.
Gör de din nya bok till film?
Jag vet inte. Det sägs så.
-Hemstadshjälten. -Tack så mycket. Du är väldigt snäll.
-Det är kul att se dig. -Detsamma.
Ursäkta. Var var vi?
Vi var…
Potentiellt jobb. FN. Långsökt.
Ja, det är…
Jag vet inte, med det här nya jobbet kan det bli svårt.
-Vi kanske måste flytta och det är… -"Vi"?
Ja, Alan och jag.
-Och Alan är? -Förlåt! Alan är min fästman.
Är du förlovad?
-Ja. -Grattis. Jag älskar kärlek.
-Bra. -Skål. Det här är underbart.
Vi har inte bestämt datum än.
Alan vill, men om jag får det här jobbet…
Vi får lösa det. Vi har inte ens tittat på ringar än.
Vi åkte förra veckan och jag kunde inte välja nåt.
Så vi åkte och sen…
Det var gulligt. Jag fick den här på promenaden hem.
-Vad är det? -Det är…
En cigarring.
Den fåniga ringen kom som en lättnad.
Jag anser inte att "diamanter är en flickas bästa vän".
Jag är faktiskt osäker på konceptet med förlovning.
Jag gillar säkerheten,
men man känner sig inlåst.
"Inlåst" har jag lyckats undvika hela mitt liv.
Det är svårt. Alan gillar att följa normerna.
Det är viktigt att respektera vad den andra vill ha.
Han är skattejurist.
Han är bra på sitt jobb, och han är väldigt exakt.
Han planerar vårt bröllop till sista placeringskortet.
Det kommer att gå som ett urverk.
Det fina är, sen ska jag vara tyst, att Alan och jag kompletterar varandra.
Det är väl så det ska vara?
Jag är ingen expert på ämnet, men det låter rätt.
På gott och ont, är jag det.
Som adopterad är jag bara...
Jag försöker ständigt fylla ett tomrum.
Jag söker alltid säkerhet och pålitlighet,
och det är därför jag tror att om jag hittar min riktiga mamma…
…så löser det en stor osäkerhet i mitt liv.
-Jag vet inte. -Du blir fri.
-Ja. -Kom igen.
Jag hade gärna delat den.
Nej, det var ett nöje. God mat, gott sällskap.
Det är en tre timmars-dejt.
Jag antar att universum belönar de modiga.
Jag borde tackla ett annat rum.
Jag tänkte fråga
om du tror att det finns en chans
att dina föräldrar behöll nåt som var min mammas?
Ett kort? Ett foto?
Vad som helst?
-Försiktigt. -Okej.
-Har du den? -Ja. Okej.
-Ställ den här. -Okej.
-Finns det en död kropp däri? -Jag vågar inte titta.
Vem spelade?
Min mamma tvingade mig att ta lektioner som barn.
-Först hatade jag det. -Och sen?
Det gjorde henne glad att höra mig spela. Så…
Kan du spela för mig?
Jag har nåt för dig? Nej.
Jag vill se om pianot låter så vackert som det ser ut.
Snälla?
Det var ett tag sen. Jag är lite ringrostig.
För din mamma är så ensam
Jag har förgäves försökt
Att aldrig mer ropa ut ditt namn
När du gick, brast mitt hjärta
Jag trodde aldrig att vi skulle skiljas åt
Dagligen hör du mig Är det inte så, så säg
Baby, kan du inte komma hem?
Åh, hem
Baby…
Kan du inte komma hem?
Wow.
Ung kärlek.
-Hej! -Hur var dejten?
Den gick bra.
Bara bra?
Det gick jättebra.
-Det här är min vän Rachel. -Kul att träffas.
Rachel har en fråga som du bara kan svara på.
Självklart minns jag henne.
Hon var barnvakten. Hon var inneboende barnvakt.
Som en au pair.
Ja.
Hon var väldigt ung. Sjutton, högst 18.
Hon måste ha flyttat innan barnet föddes.
Minns du hennes namn?
Bra fråga.
Det verkar ha nåt att göra med jul.
Som Christina eller Joy.
Jag minns inte, men vet du vem som vet?
-Vem? -Din pappa.
Nej! Nej, jag har inte…
Han bor i Vermont nu.
Uppe i bergen i en liten stad som heter Cornwall Bridge.
Han lever avskilt.
Hur vet du allt det?
När vi möttes på begravningen, pratade vi länge.
Jag tror inte att det skulle skada att prata…
"Skada att prata"? Jo. Jag har inte pratat med honom på 35 år.
Nej, jag vet, men…
Nej, nej… Jag är… Ursäkta mig.
Förlåt.
Åh, Jacob.
Nu vet du varför han höll sig borta så länge.
Det vore bra om han kom över det.
-Rachel! Rachel, vänta! -Vad?
-Hördu… -Ja?
Allt det där med pappa verkade nog irrationellt.
Du är inte skyldig mig nån förklaring.
Jag är en främling som dök upp. Du är inte skyldig mig nåt.
Du har redan hjälpt mig mycket, så tack.
Jag hoppas verkligen att du får en fin jul.
Är du på väg hem?
Nej, jag ska till Cornwall Bridge.
Jag måste få veta om jag betydde nåt. Du kanske har undrat det om din pappa?
Jag vet inte vad jag skulle säga till honom.
Om du vill åka på en biltur…
…kanske vi kommer på nåt.
Kom igen.
Hoppa upp.
Åker du? Är det dags att åka hem?
Tja… Ja och nej, faktiskt.
-Hur är läget? Jake Turner. -Ian Page. Trevligt att träffas.
-Jag är ett stort fan av ditt arbete. -Tack.
Jag sa till Ian att du skrev min profil.
Jag fick ta bort allt fräckt.
Det enda jag kan säga är att ha träffat Eleanor
är den bästa julöverraskningen nånsin.
Ian spelar första fiol med Hartford Symphony.
-Säger du det? Det är imponerande. -Tack.
Vad menade du med att du åker, både "ja och nej"?
Jag åker, men inte hem. Rachel ska komma…
-Där är hon. -Hej.
Hon har övertygat mig och du.
Jag ska träffa pappa.
Jacob…
Bra gjort.
Universum belönar de modiga, eller hur?
Är du redo?
Absolut inte. Du?
Nej.
Nu åker vi.
-Vore det inte enklare med Waze? -Jo.
Men kartor är mycket trevligare. Det är nåt taktilt i en virtuell värld.
Ja, jag vet. Jag hade en bokidé om det.
-Som en Stephen King-thriller. -Jaså?
Ja, jag tänkte så här…
-Det är ett par på smekmånad. -Okej.
De har en hyrbil.
GPS:en är besatt eller nåt eller kanske ex-killen har hackat den.
Det kanske är bättre.
Hur som helst så för GPS:en dem till daglig fara.
Du hatar den. Dålig? Den är dålig.
Nej, nej. Jag gillar den.
Men vad händer nu? Jag menar, när de är i livsfara.
Jag kom inte längre än så.
Som min pappa sa: "Inga kreativa idéer är bortkastade."
-Så är det. -Jag gillar det.
-Okej, om fem mil, ta I-91 North. -91 North. Ska bli.
Alan blir alltid irriterad när jag ger honom anvisningar.
-Jaså? -Han säger att han kan själv.
Jag använder all navigationshjälp jag kan få.
På tal om Alan,
vad tycker han om jobbet du sökte i New York?
Faktum är… Han…
Han vet inte om det än.
-Och resan till Cornwall Bridge? -Han är inte jätteglad.
Han blev faktiskt irriterad.
Ja. Nej, låt mig gissa.
Han är upprörd att du reser med en kille du just har träffat.
Nej, faktiskt…
Det handlade om bensinpengarna.
-En av Alans lustigheter. -Okej.
Det är ingen stor grej och på det stora hela, är det meningslöst.
Jag är lite förolämpad. Han oroar sig inte för mig.
-Utan för bensinpengar. -Han vet inte om dig.
Jag visste ju inte om dig heller.
-Vad? -Jag googlade dig till slut.
Kom igen.
Jag försökte skjuta upp det. Jag ogillar att kolla upp folk.
Det känns som ett intrång.
-Men nu är jag glad att jag gjorde det. -Nej.
Nu vet jag att du är en superberömd, bästsäljande författare.
-Superkänd är att ta i.
Fem miljoner exemplar…
Nu är det 5,5 miljoner, men vem räknar?
Nummer ett på New York Times bästsäljarlista.
-Jag hade tur. -Och översatt till 30 språk.
Jag anser att det gör dig superkänd, men det är bara…
Och jag som oroade mig för att du skulle betala middagen.
Kan du ta min plånbok? Den ligger i ryggsäcken där bak.
Tack.
JULI 1987
Vet du vad det här är?
Den låg i en låda märkt "Personligt" hos mamma.
Jag plockade upp den utan att titta i den. Vad är det?
Lyssna på det här:
"Jag heter Noel Ellis."
"Jag är 17 år och jag ska få barn."
Det är min mammas dagbok.
Jag vet det.
Hon heter Noel. Jag kan inte fatta det.
Jag kan inte…
"Mina föräldrar skickade iväg mig att föda barnet.
De skäms för mig."
De skäms för barnet som jag ska sätta till världen.
Därför åker jag.
"De anser att det är fel att en ogift kvinna föder barn."
De säger att Gud ogillar det.
Men Gud förlåter väl våra misstag?
Alla jag känner och litar på har övergett mig.
"Tack och lov blev jag anlitad som barnflicka hos en snäll familj."
Turners är en familj på fyra.
"Scott och Lois och deras små pojkar, Benjamin och Jacob."
Benji är sju och full av energi.
Jake är fyra och han är den tystlåtne.
Har du nåt minne av det? Jag vet att du var liten, men…
Nej.
Han vill att jag läser Magic Tree House-böckerna för honom.
Var är Ben nu?
Det var snöstorm. Det var runt jul.
Vi hade ett stort almträd på framsidan.
Benji älskade att klättra i det. Han satt där jämt.
Och den kvällen bestämde sig Ben för att klättra så högt han kunde i trädet…
Varför vet inte jag
Solen från himlen är borta idag Stormigt väder
Förlåt att jag blev känslosam när jag pratade om min bror.
Du behöver inte be om ursäkt. Jag förstår.
Tack.
Det har gått drygt 30 år. Jag borde kunna prata om det.
Du vet uttrycket: "Tiden läker alla sår"?
Det gör den inte.
Det har gått två månader nu,
och jag har inte hört nåt från mina föräldrar eller Peter.
"En dag i mitt rum kunde jag inte sluta gråta…"
Och det knackade tyst på dörren.
"Och lilla Jacob kom in."
Han lade huvudet på min axel, och det var som om han förstod.
Jag älskar honom mer och mer för var dag.
Jag vet att man inte ska ha favoriter, men…
En New York, rare.
En vegetarisk tallrik.
Inga paprikor, morötter, lök. Sås på sidan.
Tack. Perfekt.
-Får jag fråga en sak? -Kan jag stoppa dig?
Nej.
Varför är en stilig, framgångsrik kille som du fortfarande singel?
-Stilig? -Byt inte ämne.
Jag gillar väl att vara ensam.
Det är säkrare. Jag fattar.
Men du är förlovad.
Det finns alltid den där växelverkan.
"Kom närmare."
"Jag vill vara ensam." Vet du?
Jag har haft relationer förr.
Jag har haft några seriösa relationer.
Men i slutändan var de bara…
I slutändan var jag inte vad de sökte.
De kanske inte var det du sökte.
Vad är oddsen för att vi tar oss genom passet innan stormen?
-Ikväll? -Ja.
Jag skulle säga…
…noll.
-Procent? -Procent.
Checka in oss. Ava måste nog sträcka på benen.
-Visst. Ses vi här om 20? -Ja.
-Hej! -Hej, främling.
Jag vill be om ursäkt för häromkvällen.
Det här med att försöka hitta din mamma…
Nej, Alan. Oroa dig inte. Det är okej.
Så, om vi tänker framåt,
har jag en idé till förlovningsfesten.
Ja?
Du vet mexikanska restaurangen som du älskar? Casa Frida?
Den är ledig på alla hjärtans dag.
Det är väl perfekt för en förlovningsfest? Och de ger oss ett fenomenalt pris.
Det låter toppen.
Ja? Min plan är att ge dem en deposition i morgon bitti.
Alan, kan vi bara…
Kan vi vänta med Casa Frida?
Tills jag är hemma?
Självklart. Ja. Som du vill.
-När är du tillbaka? -Snart.
Okej. Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
-Ni har tur. Jag har två rum kvar. -Bra. Fantastiskt.
I en rom-com, hade du haft ett rum kvar.
Vi hade fått dela.
Rom-com?
En romantisk komedi.
-Just det. -Ja.
Om det hjälper,
är rummen sammankopplade.
Förlåt, du stänger.
Jag ska gå till tävlingen, men den kan vänta. Hur kan jag hjälpa?
Har du några böcker av Jacob Turner?
Såklart. Hur långt har du kommit?
Jag är i början, så jag vet inte.
Du vill ha bok ett: Green Eyes of Paris. Vi borde ha den.
Toppen. Vad handlar den om?
Paris på 40-talet.
Franska motståndsrörelsen, spionage, förbjuden kärlek.
Wow. Det låter ganska…
Fängslande? Det är det.
Världen han skapar,
det är som om du är där med hans karaktärer.
Det gör boken så uppslukande.
Det är nog därför jag har svårt att ha dem på hyllorna.
Titta, du har tur.
Tack.
Inte illa.
Ja, och han skriver nästan lika bra som han ser ut.
-Hej. -Hej.
Vad tycker du? Ska vi ge oss för idag eller?
"Eller." Definitivt "eller".
Ja. Kom igen.
God jul!
-Varsågod. -Tack.
-Kolla. -Titta! Hej! Så gullig.
Bäst att sluta. Hon blir svartsjuk.
-Otroligt. -Jag älskar det här.
-Hur mår du? -Hej.
-Kan vi få…? -Absolut.
-Tack. Ger du bort dem? -Huset bjuder.
-Tack! -Min favoritstad.
-Det doftar gott. -God jul.
Wow, titta på det. Jag har inte sett den filmen på åratal.
-Jag har aldrig sett den. -Inte? Den är så bra.
Ursäkta mig. Är ni tillsammans?
Nej.
Ja? Ja, ja. Det var vi…
Ja, det är vi.
Snyggt.
Är det okej?
Jag skakar av mig den här lilla stan
och jag ska se världen. Italien, Grekland…
Wow! Det kan vara den bästa filmen jag har sett.
Han undrade om resan skulle ta en oväntad vändning.
Herregud. Inte en chans.
Är allt okej där inne?
-Hej. -Hej.
Ja. Jag mår bra.
Okej.
-Jag tyckte att jag hörde… -Ja, nej.
Men tack för att du kollade.
Okej. Ha en…
-God natt. -God natt.
Hur sov du?
Jag var uppe igår och läste.
-Nåt intressant? -Ja. Mycket.
-Jaså? -Green Eyes of Paris. Vet du?
Jag har hört talas om den. Du…
-Köpte du min bok och sa inget? -Jag…
-Jag ville inte, utifall att… -Vad?
Om jag inte gillade den.
-Om du inte gillade den? -Ja.
Och?
Tja…
Det är okej. Du kan berätta. Mitt ego är… Jag tror att jag kan ta det.
-Nå? Vad tyckte du ? -Okej…
Jag tycker att det är intressant
att du skriver romaner fyllda med spänning och drama, romantik,
men din huvudperson, Henri,
han låter aldrig nån komma honom nära.
Som det vi pratade om igår kväll.
Henri bor i det ockuperade Frankrike. Han kan inte lita på nån.
Ja, men…
Det här är inte ockuperade USA. Vad är din ursäkt?
Å andra sidan…
-Jag älskade boken. -Jaså?
Jag älskade den. Den var…
Herregud, slutet. Det var…
Jag blev förbluffad.
Bra. Bra.
Sluten är alltid svåra att få till.
Några tankar om den aktuella historien? Får du till rätt slut?
Idag fick jag veta att det blir en flicka.
En söt liten flicka.
Innan jag åkte härifrån sa mina föräldrar att jag inte skulle namnge mitt barn.
"Det skulle bara göra det svårare att ta farväl."
"Men jag har redan…
…gett henne ett namn."
ANGELICA
Min ängel.
Kan du stanna? Jag behöver luft.
-Är du säker? Det är kallt. -Ja.
Okej. Visst.
Hördu, kom igen.
Det är iskallt här ute. Varsågod.
Hur är det?
Varför lämnade hon det?
Varför göra sig besväret och skriva allt,
dokumentera alla detaljer, om hon…
Om hon skulle överge det?
Hon kanske trodde att den skulle hamna hos dig till slut?
Eller så kanske hon ville glömma allt.
Som om det aldrig funnits.
-Som om jag aldrig funnits. -Nej.
Jag ska vara förlovad. Jag ska gifta mig.
Åh, nej!
Vad ska du…? Vänta.
-Kom igen, vart ska…? Nej! -Ava!
Ava!
Ava, nej!
Ava Turner, kom genast tillbaka!
-Vad hade du gjort om du tagit den? -Ja.
Det var otroligt.
Livet handlar om jakten, va, Turner?
Jag tror att vi svängde fel.
-Du hoppas att vi svängde fel? -Exakt.
Snälla, säg att universum belönar de modiga.
Du fixar det här.
Okej. Nu kör vi.
VÄNLIGEN LÄMNA PAKET PÅ TRAPPAN TACK, SCOTT TURNER
Det var en dag han både hade längtat efter
och fruktat.
Jacob.
Eleanor ringde och sa att du skulle komma.
Jag sa att jag inte trodde det,
men hon sa om och om igen: "Var beredd."
Är du det?
Ja. Jag sågar ner julgranen åt dig.
Jag har bara väntat på det här i 30 år, och nu när det är dags…
Samma här.
Kan du hjälpa mig?
Och vad är vitsen om man är ensam?
Om det är nån tröst, har jag aldrig haft julgran,
så du är före mig.
Okej. Välkommen till mitt enkla hem.
Så där.
-Sätt ner den änden här. -Ja.
Kan du resa den?
-Jag hämtar foten. -Okej.
-Bor du här ensam? -Det gör jag.
-Okej. -Ellie har målat den, va?
Bra noterat. Ja, den är hennes.
Okej.
-Det borde göra susen. -Ja?
-Kolla. -Bra jobbat.
Ursäkta mig.
Scott Turner. Hej?
Ja.
Vi ses då.
Ursäkta.
Det var en av mina klienter.
-Vad jobbar du med? -Jag är socialarbetare för veteraner.
Försöker du göra nåt gott i världen?
Understryk "försöker".
Jag köpte dem för en evighet sen, när jag flyttade in
och tog dem inte ur lådan.
Funkar de fortfarande?
Jag vet inte.
Jake…
-Jag vet att en ursäkt inte räcker långt… -Vet du?
Du behöver inget säga. Jag kom inte hit för en försoning.
Jag är bara här för att hjälpa en vän.
-En vän? -Ja, en vän. Det är en lång historia.
Eftersom du är här, kan jag få säga vad jag har väntat…
Jag vill helst att du låter bli.
Förlåt.
Ja. Du är ledsen.
Jag är väldigt, väldigt ledsen.
Ja. Bra. Så vi är klara då.
Du lämnade mig ensam med mamma,
flydde upp hit och sen försvann du helt och hållet.
Och du är ledsen?
Herregud! Jag sa att jag inte skulle göra det här.
Vet du vad? Det här var ett misstag. Jag kan inte.
-Jake! -Njut av din gran.
Jag kan inte. Jag trodde att det var en bra idé.
-Nu åker vi. -Vänta, ta ett andetag. Okej?
Du vet att om du går nu, så är det över?
Över för evigt.
-Det har varit över i 35 år… -Sluta! Jake!
Om du går nu,
gör du precis som han gjorde.
Eller hur?
Varför inte försöka vara den första vuxna i din familj som inte drar?
Snälla.
Jake, det är så svårt att prata om det…
…men två dagar före jul
kom vinterns största snöstorm.
Och Benji, liksom varje år,
ville hänga upp sitt favoritpynt
högt uppe i grenarna på vår gamla alm.
Han hade klättrat så många gånger till plattformen jag hade byggt åt er.
Jag visste att grenarna kunde vara hala…
men han var en så bestämd liten kille.
Jag tänkte: "Han får hänga upp pyntet."
Ljudet var grenen som spricker minns jag för alltid.
Jag var Benjis pappa.
Jag borde ha stoppat honom.
Följande april,
kapade jag trädet.
Det hjälpte inte alls.
När Noel lämnat oss…
…kunde din mamma och jag…
…inte trösta varandra längre.
Den gick så långt att en av oss måste gå.
Jag ville ta dig med mig…
…men kunde inte göra så mot henne.
Du var allt hon hade kvar.
Jag intalade mig själv att med dig där,
skulle hon hitta tillbaka.
Du älskade att sätta upp belysningen när du var liten.
Minns du det?
Säg mig, ärligt talat,
ska vi gå in eller låta dem hållas?
Vi låter dem hållas. Okej, jag hörde dig.
Jag försökte hålla kontakten.
Först ringde jag, lämnade meddelanden. I åratal skrev jag brev till dig.
Jag har aldrig sett brev eller meddelande. Mamma berättade aldrig.
-Är du gift? -Gift? Nej.
Jag läste dina första böcker.
Min syn är inte vad den var, så jag lyssnade på den tredje.
Första gången jag hörde din vuxna röst.
Fantastiskt.
Jag älskar dem.
Jag tror att Benji kallade dig drullputte.
-Så fint. -Ja.
Håll tummarna.
Så där.
Framgång.
Visst sa du att du kom för att hjälpa en vän?
Hej. Hur är vädret?
Det är chili.
Här kommer den.
Ursäkta mig. Det här är inte till dig.
Noel var en skänk från ovan.
När vi miste Jacobs bror,
var hon limmet som höll oss samman.
-Varsågoda. -Tack.
Ge mig en chans. Jag har gjort chili åt mig själv i 35 år.
Jag vet inte om den är säker för allmän konsumtion.
-Den doftar då gott, i varje fall. -Min son, varsågod.
Den är mer än säker. Jättegott. Tack.
-Det är toppen. -Den är jättegod.
Fantastiskt.
Skulle du råka veta
vart Noel flyttade eller var hon bor nu?
Hon skickade mig nåt för flera år sen. Vänta.
-På riktigt? -Ursäkta mig.
Vad tycker du?
Du har hans ögon.
På riktigt?
Ja.
Det är bra.
Tja…
Jag…
Förlåt.
Jag har behållit det. Fråga inte varför.
NOEL ELLIS RIDGEFIELD, CONNECTICUT
Det står att hon bor
med sin man Charles Hayden i Ridgefield.
Noel Hayden.
Jag måste säga det. Ni två skulle bli ett otroligt par.
-Nej. Rachel är förlovad. -Ja.
-Jaså? -Ja.
-Grattis! -Tack.
Han måste vara en bra kille, för du är ett kap.
-Där är hon. -Okej.
Berättar du hur allt går?
Självklart. Tack så mycket.
Ingen orsak, raring.
Önska mig lycka till!
-Lycka till. -Tack.
Vi ses.
Jag…
Tack för att du bär klockan.
Du anar inte vad det betyder för mig.
Ja, kom igen. Kom.
Du växte upp väl. Riktigt bra.
Håll kontakten.
-Absolut. -Okej.
Mår du bra?
Ja. Ja, förlåt. Tack.
Ja.
Idag föddes min lilla flicka.
Och jag vet att jag aldrig får se henne igen.
"Så jag lämnar den här dagboken.
En dag kanske hon läser den och förstår hur mycket jag älskar henne."
Det kommer jag alltid att göra.
"Det kommer jag alltid att göra."
Jag hoppas att det är sant…
…vad hon sa om att älska mig.
Så, jag funderade på Noel.
Ska jag ringa henne först eller bara dyka upp imorgon?
Vad tycker du?
Sov på saken och bestäm dig imorgon.
Ja.
Som om jag kommer att sova.
Låt mig bara trippelkolla.
Förlåt, men vi har bara ett rum.
-Åh, nej. -Vi tar det.
Tar vi det?
Ja,
-Vi tar det. -Bra.
Tack.
Så…
Jag måste erkänna en sak.
-Erkänna? -Ja.
Vad gjorde hon?
Idag är det min födelsedag.
-Nej. -Jo.
-Är det din födelsedag? -Ja.
Du skojar. Och det säger du först nu?
-Va? Du borde ha sagt nåt. -Ja.
Det här är viktigt. Du borde ha sagt nåt.
Du vet… Det är en födelsedag. De är…
-Vad gör du? -Vi ska fira din födelsedag.
Hej. Det är Jake Turner, Amber Suite.
Jag undrar om…
Ja, den Jake Turner. Tack. Jag uppskattar det.
Du, kan du göra mig en tjänst?
Jag har en födelsedagsflicka här, fick jag just veta.
Jag vet att det är sent, men har du nån tårta
eller nån dessert som man kan sätta ljus i?
Har du? Toppen.
Vet du vad? Ja, mer rött vin.
Och lite champagne,
Det är en födelsedag. Vi firar med champagne.
Underbart. Tack.
-Vill du dansa? -På riktigt?
Ja.
-På riktigt? -Kom igen. Det är min födelsedag.
Det är din födelsedag. Du har rätt.
Grattis, Rachel.
Önska dig nåt.
Jag är steget före dig.
Kära Jake,
Först vill jag att du ska veta att igår kväll var underbart.
Det vore lögn om jag inte erkände att tanken slagit mig sen vårt första möte.
Men jag vaknade mitt i natten och kände mig förvirrad.
Verkligen förvirrad.
Saken är den att Alan verkligen älskar mig,
och det betyder nåt.
Du lever ett helt annat liv,
med bästsäljande böcker och en miljon Instagram-följare.
Och jag har precis börjat,
vilket jag förstår, i den mån jag kan.
Jag är en person som behöver mycket säkerhet i livet.
Och den här tiden med dig om än underbar,
är inte det.
Så jag tycker att det är bättre att vi delar delar på oss nu,
innan det är för sent.
Åtminstone för mig.
Och jag insåg nåt annat, tack vare dig.
Hela mitt liv har jag trott att mamma inte ville ha mig,
och att jag behövde hitta henne och fråga varför.
Men nu när jag har läst hennes dagbok, vet jag att hon verkligen älskade mig,
och det är allt som verkligen betyder nåt.
Tack för allt.
För att du åkte på en vild, livsomvälvande resa med mig.
Jag glömmer det aldrig.
Och slutligen,
jag glömmer dig aldrig.
-Ursäkta, sköterskan? -Nere i korridoren, till höger.
-Nere till höger. Tack. -Välkommen.
Ursäkta. Hej. Kan du berätta var jag hittar Noel Hayden?
Hej. Jag heter Noel.
Din man sa var du fanns.
Jag vet inte om du minns mig eller inte,
men jag är Jacob Turner.
Jacob?
Wow.
Hur mår dina föräldrar?
Mina föräldrar?
Min mamma dog nyligen.
-Jag beklagar. -Tack. Det hände plötsligt.
-Men din pappa…? -Han mår bra. Han…
Jag har träffat honom för första gången på länge.
Han mår bra. Han håller ut.
Som resten av oss.
Som vi andra, ja.
Du måste undra varför jag är här efter alla dessa år.
Det är en lång, komplicerad historia, men…
Noel, när min bror dog…
…jag insåg precis nyligen hur mycket du hjälpte min familj och mig.
-Du var bara en liten unge. -Om du inte hade varit där…
Men det var jag.
Du tog dig igenom det.
Nu när jag är här, kan jag äntligen tacka dig.
Nu när du är här…
…ingen orsak.
Det finns en sak till som jag ville prata om innan jag åkte.
Barnet du fick, din dotter.
Rachel.
Hon är…underbar,
Hon är fantastisk.
Jag ville berätta det.
Känner du henne?
Jag känner inte henne.
Hon ville träffa dig personligen.
Jag tror att efter att ha läst det här…
…kände hon en koppling…
…och hon förstår allt. Allting.
Tack för att du berättade det.
God jul!
God jul, Jacob.
Tack för det här.
Det är en dyrbar gåva.
Och Jake,
om du träffar min dotter,
kan du hälsa henne att om hon nånsin vill ta kontakt,
så skulle jag gärna vilja det.
Rachel.
Din pappa har jobbat på det här sen Thanksgiving.
Jag är så nyfiken.
Det är det vackraste han nånsin gjort.
Jaså?
När kommer Alan?
Snart.
-Du låter inte så uppspelt. -Jo, jag bara…
Jag vet inte. "Uppspelt" är ett starkt ord.
Jag blev inte klar förrän kl. 02.00 igår.
Du har rätt, pappa. Det här är… Det är perfekt.
Jag älskar det. Det är perfekt. Tack.
Vill du inte prata med Alan?
Nej, det är inte det. Jag vet inte…
Jag vet inte. Vi pratar senare.
Vi löser en del saker just nu.
"Löser en del saker"? Har ni inte redan gjort det?
Jo, vi bara
Vissa saker är lite oklara just nu.
Det här låter lite som cigarrförlovningsringen.
Pappa, sluta. Allvarligt.
En sekund. Jag kommer strax.
-Jake, du måste sluta ringa. -Jag slutar inte förrän vi pratat.
Jag vill inte göra det här. Okej?
Jag lägger på nu.
Snälla, sök inte upp mig. Okej?
Det är för sent.
Varför gör du så här?
Måste du fråga?
Jag kommer inte ut.
Nej. Jag kan inte.
Varför? Varför inte? Vad är du rädd för? Vad kan hända?
Du förstår inte.
Du gör inte det. Jag har äntligen hittat nåt som jag kan…
Nåt som jag kan räkna med och…
Det kanske inte är perfekt, men jag vill ha det.
Det är vad jag behöver. Okej?
Du måste förstå det.
Det gör jag. Jag förstår allt.
Jag förstår att…
…det du behövde förut, behöver du inte längre.
Se på mig. Jag ville bara vara ensam.
Det är svårt för folk som oss att ha tillit, att släppa in folk.
Det är svårt. Jag förstår. Men här är jag, här och nu.
Jag står här med min enda vän i hela världen.
Jag stirrar på kvinnan jag älskar
och ber dig att lita på mig.
Du kan lita på mig.
Snälla, släpp in mig.
Släpp in mig.
Säg
att du inte älskar mig.
Det är Alan. Du måste gå.
Säg att du inte älskar mig, så går jag.
Jag älskar dig inte.
MEN MESTADELS SAKNAR JAG DIG VARJE DAG
RING MIG NÄR SOM HELST JAG ÄLSKAR DIG SÅ MYCKET
DU KOMMER ALLTID ATT VARA MIN POJKE
Jag såg din bil och ville önska God jul.
Tack.
Jag packade ihop några saker. Jag ska låsa och sen åker jag.
Vill du följa med på middag? Du får gärna följa med.
Det skulle vi verkligen. Vi har bjudit in lite folk.
Julmiddag, allt tillbehör.
Det skulle jag gärna, men jag borde åka innan det blir halt ute.
Hur gick det med din far?
Bättre än väntat. Mycket bättre, faktiskt.
-Jag sa ju det. -Ja.
Och Rachel och hennes mamma?
Jag tror att det löser sig.
Det är goda nyheter. Strålande.
Helvete! Jag måste ösa skinkan. Kan du verkligen inte stanna?
God jul, gamle pojk.
-Ös på. -Jag kommer strax.
Kom in.
Och du och Rachel?
Nej? På riktigt? Jag var så säker.
Kerouac sa det:
"Det slutar ändå i tårar."
Men jag klarar mig och Rachel klarar sig också.
Såklart.
God jul!
Till mig? Vad har du gjort?
Åh, Ellie.
Du har målat tillbaka trädet.
Ja.
Jag har underbara minnen av huset.
Du och Benji leker på gården.
Era föräldrar.
God jul.
-Ta hand om dig. -Detsamma.
Och tack. Det här är… Du är speciell.
BASERAD PÅ ROMANEN AV RICHARD PAUL EVANS
Undertexter: Marie Roos