Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[fată] De mică am învățat că lumea e împărțită în clase sociale
și că nu e ușor deloc să treci de la o clasă la alta.
Însă există o cheie,
se numește succes.
♪ Noi doi, cu multe de spus ♪
♪ Noi doi, că... ♪
[fată] Nu există nimic pe lumea asta atât de râvnit ca succesul.
E greu să-l obții,
dar, odată ce ajungi acolo, ți se deschide o lume nouă.
Respect. Bani. Mașini. Statut social. Oportunități...
[oftează]
Iar acum, senzația serii!
O fată timidă pe scenă, care are nevoie de încurajările voastre!
Știți cine e?
[scandează încet] Lexi!
[Lexi] Sau, cel puțin așa am auzit că e.
[ciocănit]
Hai, Cenușăreaso, că tre’ să-nchid.
Hai, că, în câteva minute, vine clientul să ia mașina.
Mersi c-ai stat peste program.
[generic știri]
[crainică] Zen, cel care este deja considerat un superstar
și care a fost ales Artistul Anului,
pregătește cel mai mare concert din carieră.
Biletele s-au vândut la doar...
Dacă și ăsta e Artistul Anului, eu sunt Albă-ca-Zăpada.
[bărbat] Vrei un măr?
Dacă era roșu, nu-l luam.
Ai grijă. Noapte bună!
[în engleză] Mulțumesc, șefu’.
Noapte bună!
[în engleză] Mamă?
Ești acasă?
Ai lăsat ușa deschisă.
[confeti]
♪ Mulți ani trăiască! La mulți ani! ♪
[Lexi] La mulți ani! La mulți ani, Lexi. Să trăiască. Da, da, mulțumesc.
[fată] Fată, e ziua ta!
[în engleză] Alo!
[Lexi] Da, Niki. A mai trecut un an
și eu sunt tot acolo unde eram anul trecut.
[femeie] La mulți ani, Lex.
[Niki] Ai auzit vreodată de cuvântul ăla...
Cum se numea? Răbdare.
Lexi, ai răbdare și încearcă să privești partea plină a paharului.
Care-i aia?
Asta?
Niki, te iubesc, dar hai să-ți spun eu realitatea.
Am 19 ani, stau în chirie cu mama,
am două joburi și tot nu ne ajung banii.
- Lexi, știu ce vrei să zici... - Lasă-mă să termin.
Pe nimeni nu interesează talentul meu.
Mama e bolnavă.
Abia luăm de mâncare,
fiindcă tot ce avem se duce pe medicamentele alea scumpe,
iar eu mă prefac că sunt OK.
Fiindcă, pur și simplu, mi-e frică să mă gândesc la ce s-ar putea întâmpla.
Nu pot să mai trec o dată prin asta. Chiar nu pot.
Hei, o să fie bine, crede-mă.
Pune-ți o dorință.
Iubi, grăbește-te! Întârziem!
Vreau să fie lume multă când comand roaba cu șampanie la club, da?
Frățioru’, mâine avem studio. Poate nu stăm prea mult.
Trebuie să fii fresh. Și avem și piesă de înregistrat.
Hai, băi, Mark, relaxează-te. Hai să ne distrăm și noi puțin.
M-am gândit unde ne facem logodna.
O să închirieze tati un castel la Como. O să vină multă, multă, multă lume.
Sophy, o să vreau s-avem o discuție.
- Noi doi... - Alo, Zora?
Da, hai că vin acum. În zece minute sunt la tine.
Nu, nu, nu. Zen pleacă cu Mark.
Ce-a făcut?! Nu! Hai lasă-mă! Nu cred!
Hai, zi! Ce cadou crezi că am pentru tine?
Îmi dai datoria înapoi?
Să nu exagerăm, dar ține-te bine.
Ți-am pregătit o întâlnire cu managerul trupei The Pussycats!
Doamne! Nu cred.
- Cum l-ai cunoscut? - Să nu vorbim despre asta.
Știi ce efect are prosecco asupra mea.
Important e că i-am povestit de tine.
I-am arătat ce mi-ai trimis pe WhatsApp și s-a îndrăgostit de muzica ta.
Efectiv mi-au zis că au nevoie de un compozitor așa fresh.
I-am zis că ai un caiet plin de chestii mișto,
unde scrii de ani de zile.
„Caietul cu hituri”, cum îi spunem noi. Lexi, asta e șansa ta.
Un contract cu ei îți va rezolva multe probleme.
Și de-acolo, va fi doar un pas până pe scenă, în lumina reflectoarelor.
- Lexi, ce-ai? Ce-ai pățit? - Nu, nu, nu pot să cred! Doamne, nu!
Lexi, ce-ai pățit?
Caietul. Am pierdut caietul.
SUNT CEA MAI BUNĂ! LA DRACUL CU CEILALȚI
Poate e pe-aici, prin mașină.
N-am fost cu mașina la muncă. N-am vrut să mai cheltuiesc.
Știu! Știu unde e!
E în service, în mașina în care am stat să compun.
Clientul trebuia s-o ia în seara asta...
Știi că e unu noaptea, nu? A luat-o deja.
Doamne, cum am putut să-mi uit caietul acolo?
Mai știi ce mașină era?
Da, un BMW din ăla de cocalari. Sport.
Mirosea a parfum scump.
Îți dai seama ce copil de bani gata arogant o conduce.
L-a și aruncat, probabil.
OK, time-out. La ora asta, oricum n-avem ce face.
E ziua ta. Mergem în club.
[motor turat, scârțâit de roți, claxon]
Niki!
Niki, asta e! Asta-i mașina din service!
Caietul meu e acolo! E-n fața noastră!
Și se-ndepărtează cu viteză! Calc-o, Lexi!
[claxon]
Ești nebună? O s-ajungem transpirate-n club.
S-a oprit. Hai! Hai mai repede!
[ovații]
Hei!
Domnule Superstar, îmi vreau caietul înapoi!
Am nevoie de el!
Baby, dacă vrei autograf, vino tu cu caiet. Eu nu am.
Hei, baby. Nu sunt nebună.
Mi-am uitat notebook-ul azi la tine-n mașină.
La service. Am nevoie de el.
Asta-i nouă, n-am mai auzit-o. Ce vrei? Poză, autograf?
Nu-nțelegi că nu sunt fana ta? Îmi vreau doar caietul înapoi.
Nu ești fană, și totuși ești aici și ești disperată.
Zici că nu ești nebună, dar asta zic toți nebunii.
Trebuie să intrăm acum. Se adună tot mai multă lume.
Sunt 97,3% șanse să sară pe tine.
Mark, avem vreun notebook în mașină?
- Da, notebook-ul meu. De ce? - Vezi?
Dar nu e notebook, e caiet.
I se mai zice și notebook. Am nevoie de el!
Hei, arogantule!
Nu cumva să-mi întorci spatele și să pleci!
[Niki] Tocmai ți-a întors spatele și-a plecat.
L-ai cucerit, clar.
OK, am pierdut doar o luptă, dar n-o să pierd și războiul.
- Hai să intrăm. - [Niki] Lexi, nu cred că intrăm pe-aici.
Aici e cu invitație. Trebuie să fim pe-o listă.
OK, dar putem să ocolim? Hai!
[ovații]
[Lexi] Hei! Noi suntem noile ospătărițe. Am întârziat puțin.
Pe-aici intrăm?
[muzică club]
N-am comandat asta.
Nici eu n-am comandat un arogant care să-mi fure caietul.
Unde e? E la tine cumva?
OK. Hai să facem poză, îți dau și autograf,
dar după asta mă lași, da?
Sophy, nu când sunt cu fanele, te rog.
Fană? Nici dacă mă torturezi, nu sunt fana ta.
Te mai întreb o dată: unde e caietul meu?
Nu știu despre ce caiet vorbești. Te rog frumos să pleci.
Lasă-mă în pace. Ești nebună!
Zen, există 84,5% șanse ca fata să nu fie nebună. E prea drăguță.
Tu ești de treabă.
Eu sunt nebună? Mă judeci prea ușor.
Voi, aroganții ăștia, copii de bani gata, puneți etichete așa, oricui.
Credeți că puteți cumpăra orice cu bani.
Eu pun etichete? Tocmai ce m-ai umplut de ele.
Nu sunt etichete. E evident din muzica pe care o faci.
A, deci asta era. Nu-ți place muzica mea. Ești hateriță.
Cânți numai despre bani, mașini, bani, mașini, a, da, și despre bani, mașini.
Dacă-ți ascult o piesă, le-am ascultat pe toate.
Am fost ales Artistul Anului.
Atunci, anul ăsta ar trebui anulat, uitat și îngropat.
Hei, ia-o mai ușor! E ziua ei azi.
A, da? E ziua ta?
Și ți-a dat tati voie să ieși în club?
Cred că s-a bucurat că a scăpat de așa o pacoste ca tine.
Și știi ce? Nici dacă aș avea caietul ăla stupid, nu ți l-aș da.
- Jur. Hai, mai zi ceva. - Bro, oprește-te! Sunt 99,9% șanse să...
...primești un pahar de apă-n față.
[Sophy] Nu cred!
Hai, c-am trăit-o și pe asta.
N-am mai fost dată afară din club în viața mea!
Mă simt așa... importantă.
N-o să mai văd niciodată caietul ăla.
Toată munca mea, toate visurile mele s-au dus.
Hai să chemăm un taxi. Mai am eu 20 de lei.
Poate mai prindem mâine și-un tips la cafenea
și mai dormim și două ore.
[fluieră]
Hai!
Zora, ne trebuie o piesă bună pentru tine, ca să te lansăm.
Am ceva. Am compus azi-dimineață în duș. Fii atentă.
♪ Sunt o fată rea și-o s-o dau așa ♪
♪ Na, na, na, na ♪
♪ Ridică mâna sus dacă vrei și tu așa ♪
♪ Na, na, na, na ♪
Oh!
[Sophy] Mai încearcă. Poți mai bine.
Zora, ești cea mai bună prietenă a mea, dar nu ai talent la scris.
Deloc.
Sophy, în primul rând, sunt singura ta prietenă,
deci logic că și cea mai bună.
Și-n al doilea rând, ăsta e trapul.
Mă rog. Nu pot să-i arăt așa ceva lu’ tati.
Dar ai noroc. Te salvez eu. Ca de obicei. Uite ce am aici.
Ceva și mai bun.
Ăăă... Ar trebui să mă impresioneze un caiet colorat?
Nu e orice caiet. Ăsta-i caietul secret al lui Zen.
L-am găsit ascuns în mașină, între scaune.
Și de ce crezi că e secret?
Pentru că nu mi l-a arătat niciodată?
Bine, sinceră să fiu cu tine, e cam girly caietul ăsta,
dar nu se discută gusturile.
Și nici nu știam că-i atât de talentat și că știe să compună.
Tu-ți dai seama
câți bani poate face casa noastră de discuri cu ce-i aici?
Caietul ăsta este o mină de aur.
Trebuie să mă căsătoresc cu el neapărat.
S-a legalizat căsătoria între un caiet și o femeie, și nu știam?
Cu Zen, fată.
Aaa... Succes!
E cam rece cu tine în ultimul timp.
Asta pentru că îl intimidează personalitatea mea puternică, da.
Dar o să-și revină el.
Și, dacă nu-și revine, o să-l facă tati să-și revină.
Tati rezolvă orice.
Uite, fă poze la versurile astea. Cred că astea ți se potrivesc. Așa.
- Ești sigură că nu se supără Zen? - Ei, pentru câteva versuri n-o să moară.
Auzi, și dacă tot ești aici, fă și mie o cafea și adu-o la mine în birou, da?
Nici ăsta nu-ți place?
Mă disperi.
OK, mai mult pentru mine.
Nu mă mai bate la cap, Niki.
N-am nevoie de nimeni în viața mea. Sunt OK așa.
[oftează]
Muzica mă face fericită. Și tu.
Când nu mă stresezi cu „fă-ți o relație, fă-ți o relație”.
Zi-mi tu un cuplu cu adevărat fericit.
Sunt o mulțime!
Gata, știu.
Barbie și Ken.
Serios acum, Lexi.
Ai și tu nevoie de cineva, în afară de mine.
Fii și tu mai activă, ieși mai des.
Nu e ca și cum o să stai aici și-o să intre Făt-Frumos pe ușă.
[clopoțel ușă]
Îmi retrag cuvintele.
S-au demolat toate cafenele de fițe din oraș
sau ai venit să-ți ceri scuze?
Cred că Universul a vrut să-ți dea ție o șansă să-ți ceri scuze.
- În altă viață, poate. - Sau ai venit să-i spui „la mulți ani”?
De fapt, Mark, prietenul meu neinspirat, mi-a dat întâlnire în locul ăsta.
O să beau și eu un cappuccino, dacă se poate.
Și, lucrezi aici?
Ce spirit de observație fin ai!
A fost greu să-ți dai seama?
- De fapt, Lexi nu lucrează aici. - Nu?
Nu. E cafeneaua tatălui ei, și ea supervizează treaba pe-aici.
Adică noi. Supervizăm.
Ești nebună? Ce tot zici acolo?
Dacă vrei să-ți recuperezi caietul, ai încredere-n mine.
Da, așa este.
Nu e cea mai bună prietenă a mea încă de la grădiniță.
Am cunoscut-o acum câteva zile.
Sunteți cele mai aiurite fete pe care le-am cunocut.
O să-mi aștept cappuccino acolo.
Vezi? Te place.
[oftează] Și, ai mai compus vreo piesă despre... nimic?
Ascultă... Lexi, nu?
Ce-ai cu mine? De ce mă urăști? Ce ți-am făcut?
Nu te urăsc. Ar fi prea mult sentiment.
Și, până la urmă, care-i faza cu caietul ăsta cu care m-ai înnebunit?
De ce tot zici că e la mine?
Auzi... Ți-ai făcut cumva revizia la mașină zilele trecute?
Da, dar ce legătură are?
A, păi, mașina lui Lexi era în același service.
Și cineva l-a luat din greșeală și l-a pus în mașina ta.
N-am găsit nimic, pe cuvânt.
Te rog să-l găsești și să mi-l dai înapoi.
Altfel, jur că vin la următorul tău concert,
urc pe scenă și...
...o să danseze twerk.
Crede-mă, Lexi face un twerk oribil.
Nu vrei să vezi așa ceva. O să sperie toți spectatorii.
Ascultă-mă. Dacă găsești cumva caietul ăla, înapoiază-l.
Viața ei depinde de asta.
Iar Lexi e o fată deosebită, din toate punctele de vedere.
Uite, nu te obosi să lași tips. Supraviețuim și fără.
Erau 0,8% șanse să vă reîntâlniți.
Interesant. Hai, că deja am întârziat.
[apelare telefon]
- De ce? Răspunde-i! - Nu sunt, frate.
[Sophy, la telefon] Iubițel!
A, tu erai.
- Hai, dă-mi-l pe iubi la telefon, te rog. - Conduce. Spune, că te-aude.
Termină-te cu prostiile.
Da, Sophy.
Iubi, voiam să-ți amintesc că te-așteaptă tati la birou, da?
Da, da, știu. Sunt pe drum.
Da, normal că știi.
Îl ai pe nesuferitul ăla de Mark lângă tine
care are el grijă de programul tău.
Dar să știi că nimeni nu poate să aibă grijă de iubi, nu, cum am eu. Da?
- Hai să-l concediem, te rog foarte mult. - Alo?
- Alo, Sophy? - [Sophy] Îl concediem pe Mark.
Să știi că nu te mai aud, Sophy. Nu prea mai ai semnal.
Nu știu ce se-ntâmplă. Nu te mai aud, nu te mai văd. Nu înțeleg.
- [Sophy] Da, bine. Închide tu... - Alo?
...că eu am chestii pe mâini. Hai.
- OK. - [Sophy] Te iubesc. Pa!
[Sophy, flatulează]
[Mark, râde]
Da, da.
[ciocănit]
[ton mesaj]
[sunet taste]
[Niki] Da, OK, bine.
Mulțumesc mult. La revedere.
Era Tom, de la The Pussycats.
Deja mă ia de neserioasă.
I-am zis că ai o problemă
și că ți-ai pierdut materialele pe prezentare,
dar nu m-a crezut.
Avem nevoie de caietul ăla.
- [Niki] Unde pleci, nebuno? - Să câștig războiul.
[bărbat] Zen! Intră, mă.
[bărbat, râde ușor]
Ce, bă, ți-e frică de Coco?
Nu, dar am o problemă.
Știam că doar șoarecii au frică de pisici.
[râde ușor]
Uite de ce te-am chemat.
Te-am chemat să vorbim despre concert.
Încasările sunt uriașe.
Oamenii te-așteaptă, Zen.
Ești pregătit?
La asta am visat dintotdeauna.
Dle Morelli, voiam să...
Stai, stai. Tată...
Spune-mi Maximus. Te consider deja familie.
Aș vrea... aș vrea să schimbăm puțin direcția melodiilor mele.
Simt că nu mă mai reprezintă.
Pot cânta despre multe alte lucruri.
Aș vrea ca oamenii să-nvețe ceva din piesele mele.
Dragul meu Zen, știi ce m-a făcut pe mine să am succes?
Faptul că n-am schimbat direcția niciodată.
De ce vrei, mă, tu s-o schimbi acum?
Când lucrurile merg atât de bine.
Știu că am semnat contract pe zece ani, dar nu pot așa, nu sunt fericit.
[râde]
[lovește în masă]
Nu ești fericit, ă?
[râde]
Nu ești fericit, ă?
Stai, bă, drept, bă Zenule, bă!
Că tot așa cocoșat erai și-acum trei ani când ai venit la mine cu metroul,
plin de datorii
și de oameni care voiau să-ți rupă oasele, bă băiatule!
Da, dar am muncit din greu în toți anii ăștia pentru tot ce am acum.
Ai muncit, ai muncit. Și parcă ești mai fericit.
Parcă... [adulmecă] O, ăsta-i parfumul ăla scump?
[râde]
[strigând] Ridică-te, bă, în picioare când vorbesc cu tine!
[trântește ochelarii pe birou]
Într-o bună zi, toate astea vor fi ale lui Sophy.
Și ale tale.
Nu da cu piciorul la tot.
Apropo, am auzit că faceți logodnă? Da?
Cum eu am altele, afacerea asta rămâne a voastră.
Te rog, nu da cu piciorul la tot.
Apropo. Tata ce face? E bine?
Transmite-i salutările mele.
Hai!
Mergi și fă hiturile alea tari, mă.
Da?
[vorbește în germană]
♪ Eu sunt fată rea și-o să dau ♪
♪ Na, na, na, na ♪
♪ Ridică mâna sus dacă vrei și tu așa ♪
♪ Na, na, na, na ♪
[bărbat] Te-așteptam.
Zora, hai că ne mai jucăm și mâine. Băieții mari au treabă.
- Bună, Zora. - Las-o, man.
E-n perioada aia a lunii. Hai, stai jos, să-ți arăt un beat mișto.
Îți trimit acum versurile pe WhatsApp.
- Matias, de unde știai că-mi place pizza? - Nu!
[Matias] Îi dau Play acum.
Ascultă.
[muzică club]
A! Sunteți toți aici. Credeam c-am rămas fără angajați.
Cred că te referi la Matias, nu?
Stop, stop, stop!
Matias, hai să umblăm un pic la versurile astea. Ce zici?
Nu știu, man. Nu. Nu știu ce să zic.
Știu eu. Asta vinde, asta facem, da?
N-o schimbăm acum dacă avem succes.
[Sophy] Hai, Matias, dă play.
[lovește bilele de biliard]
[muzică club]
♪ Banii sunt în portofel ♪
♪ Sunt în top, Turnul Eiffel ♪
♪ Îți iau femeia ♪ ♪ Și ți-o îmbrac în caramel ♪
Nu, nu. Nu nu pot.
Nu știu ce am, dar chiar nu pot.
Man , hai să facem hitul! O să-l asculte toată lumea.
Spotify, Deezer, YouTube, magazine digitale.
O să-l vindem bine de tot.
[pași, tocuri]
Dar nu ne vindem și sufletul?
Uau, Zen! Asta chiar e deep, dar...
Haide, totuși, să n-o băgăm în piesa asta.
Sau în orice altă piesă.
Hai, că eu merg să mă schimb și îmi duc mașina la revizie.
La treabă!
Repejor!
Și eu mă duc să-mi iau ceva de mâncare.
Sigur nu vrei?
Hai, bro, mergem?
Stai, Zen, că-ncerc să prind speciala.
- Ce specială, mă? O gagică? - Nu, bro. Sunt pe NetBet.
Mă joc jocul ăsta cu pești și încerc să prind trei simboluri. Uite.
NetBet? Speciale? Pești?
Bine, mă. Hai, te joci mai încolo. Hai să mergem.
Bine, bro. Stai să mai învârt o dată și vin.
[apelare]
[vibrații telefon]
[apelare]
[trântește telefonul]
[geanta cade pe podea]
[sonerie telefon]
[apelare]
[sonerie telefon]
Alo, da?
- Lexi? - [Lexi] Da, chiar ea. Cine e?
Sunt Zen. Știu că e ciudat că te sun.
Ben?
- Zen. - Glenn?
Zen. Z-E-N.
Te-am înțeles din prima. Doar făceam mișto de tine.
Hai, dă-mi-o pe Niki. E lângă tine?
[Lexi] Niki, nu-ți mai pune prietenii să te-ajute la prank -uri.
- Le... - [Lexi] Niki!
Lexi, chiar sunt eu, Zen. Voiam să-ți dau o veste bună.
A! Hei, Zen.
Da, scuze, credeam că e Niki și-mi face iar un prank.
- Ce s-a întâmplat? - [Zen] Nimic rău.
S-a-ntâmplat ceva bun. N-o să-ți vină să crezi, dar...
[Lexi] Mi-ai găsit caietul?
- Mă uit la el chiar acum. - [Lexi] Uau! Unde era?
L-a găsit cineva de la noi.
Uite, Lexi, chiar cred că-ți datorez niște scuze.
[alarmă mașină]
Ce ciudat. Îmi aud alarma de la mașină.
Dar o aud și-n telefon.
Ești în zonă?
Vin la geam.
Nu, nu, nu. Nu sunt. Cred că ți se pare.
[strigând] Lexi, ce mi-ai făcut la mașină?
[alarmă mașină]
[alarma se oprește]
Maioneză? Pe bune?
Era bio, zi „mersi”. Puteam să scriu și cu cheia.
- Dar de ce? - Din disperare, OK?
Nu știi cum e să pierzi tot ce ai mai de preț.
- Poate că știu. - Tu?
Ce-ar putea să-ți lipsească ție?
Mai multe decât crezi.
La mulți ani! Sper că ești fericită.
M-ai salvat, dar n-o să te iau în brațe, stai chill.
Deci se pare că nu ești chiar așa cum credeam.
Stai. Cum? Cum adică „chiar așa”? Sunt minunat.
OK. Să admitem că, uneori, posibil să fii...
- Minunat. Hai, zi. Minunat. - De treabă. Ești de treabă uneori.
[Zen, oftează]
Și, ce mai faci azi?
Păi am programare la solar,
după, la masaj, ceva tratamente de skin care
și, mai pe seară, shopping.
- Mamă! - Glumesc.
Mă duc la muncă. Am întârziat deja.
Tre’ să trec pe-acasă, să mă schimb.
Lucrez la un service auto.
Adică tata are și un service auto pe lângă cafenea.
Lexi, să știi că avem mai multe în comun decât am fi crezut, și...
poți fi sinceră cu mine.
Îți mulțumesc încă o dată pentru caiet și cred că-ți datorez scuze,
că te-am înnebunit și pentru mașină, așa că scuze de două ori.
Hei, antipatico! Când ne mai vedem?
În altă viață, arogantule.
Lexi, eu plec mai devreme.
Te rog, ocupă-te de actele la X6-le albastru care a venit, da?
- OK, șef. - Era să uit.
Dă-mi un telefon mâine dimineață, te rog, și amintește-mi să verific direcția.
Zice clienta că are o problemă cu planetara, pivotul, ceva,
nu știu, direcția.
Îmi amintești, te rog, da?
Deci, mâine dimineață: telefon, direcție, X6 albastru.
Știu că ești part-time, dar am prea multe pe cap.
- Să închizi. Ai grijă! - Bine.
[bărbat] Pa, pa!
[sonerie telefon]
- Alo, da? - Am văzut că m-ai sunat de două ori.
Dar nu eram lângă telefon. Unii mai și muncesc. Care-i treaba?
Nimic important. Voiam să văd ce mai faci și să-ți spun că...
- Am găsit caietul! - Poftim?!
Am auzit bine? Ai găsit caietul?
- [Lexi] Da, da. E la mine-n rucsac. - Doamne, ce veste bună mi-ai dat!
Chiar acum o să-l sun pe Tom să-i spun.
Vrei s-auzi una și mai tare?
[Lexi] M-a sunat Zen.
El mi l-a găsit.
Fată, tipul ăsta merită un premiu. Te-ai gândit la ceva?
[Lexi] Poate.
Se pare că nu e chiar așa nesuferit cum părea.
[Niki] În sfârșit, hormonii tăi își face treaba!
Aleluia! Poate porți și tu tanga de-acum.
Îți dau block, să știi.
[ton mesaj]
Niki, mi-a dat mesaj. Mă invită la masă.
[Niki] Sper că-i zici „da”.
[sunet taste]
[Niki] Fată, zi ceva! Ce scrii acolo?
- I-am zis „da”. - [Niki] Yes!
[ton mesaj]
Niki, mă-ntreabă de unde să mă ia.
[Niki] Of, nu e bine. Zi-i că-l iei tu. Preia controlul.
Ce să-l iau? Mașina mea e tot acolo unde am lăsat-o.
Mergi pe poveste. Tati are cafeneaua, nu?
Doamne, ce prost mă simt!
M-am luat după tine și i-am zis că tata are și un service auto.
Mai bine vine el să mă ia și-i zic tot adevărul.
Lexi, ascultă-mă. Nu e încă pregătit să afle adevărul.
Știi aia cu „minte-mă frumos”? E reală.
Oricum e ceva nevinovat.
[Lexi] Nu știu.
Vezi și tu măcar o dată cum se simt ăia de-i vedem pe Instagram
care se plimbă cu mașini de lux și mănâncă toată ziua pe la restaurante.
Ce mașini ai?
- Un X6 albastru. - Perfect!
Hai, curaj, altfel o să treacă șansa pe lângă tine.
Vrei s-ajungi să faci cafele, ca mine, toată viața?
Niki, cafele fac și eu, și ai abia 18 ani.
[Niki] Hai, Cenușăreaso! Ascultă la zâna cea bună.
Ia-ți caleașca și du-te la bal.
Îmi povestești mâine dimineață tot.
Mă mai gândesc. Te pup. Pa, pa.
[sunet taste]
[ton mesaj]
[sunet taste]
[trimitere mesaj]
[fundal, Iuliana Beregoi - „18 ani”]
[la radio, Ceanu Zheng - „Caviar cu orez”]
Gusturi bune la mașini, proaste la muzică.
[fundal, Iuliana Beregoi - „18 ani”]
Nu, nu, nu. Lexi, tu nu ești asta. Nu, nu e bine.
Lexi, ce faci?
[oftează]
[Zen] Ăăă...
- Hai, urcă. - Dar putem să luăm mașina mea.
Și unde-ar mai fi distracția?
Ții minte când m-ai întrebat ce mi-ar putea lipsi?
Acum cinci ani, am pierdut-o pe mama.
Știi cum e să ai inima ruptă-n bucăți și să n-ai puterea să le culegi de pe jos?
Uneori, mi se pare totul un vis.
Înainte să fiu Zen...
Spălam geamuri, mașini, căram marfă prin depozite...
S-aduc bani în casă. Tata nu putea să muncească.
În week-end-uri, cântam în pub-uri muzică trap.
Iar într-o zi, Mark mi-a spus de un concurs la o casă de discuri.
Restul poveștii e și pe Wikipedia.
M-ai googălit?
Îți dai seama. Trebuia să știu cu cine mă întâlnesc.
- Puteai fi un criminal. - Sunt criminal de... drăguț.
Arogantule!
Dar tu?
Hei, eu sunt Lexi. Îmi place foarte mult să scriu versuri, să compun muzică,
iar toată pasiunea și toată munca mea e în caietul ăla pe care mi l-ai înapoiat.
Lexi, m-am uitat în caietul tău.
Acolo sunt cele mai frumoase versuri pe care le-am citit vreodată.
Și sunt sigur că muzica pe care o compui pe ele e exact la fel.
Mi-aș dori să cred și eu asta.
Însă viața m-a pus întotdeauna la locul meu.
[oftează]
Locuiesc doar cu mama.
Tata a dispărut acum trei ani într-o misiune în Afganistan.
Era eroul meu.
Eram foarte apropiați.
Îmi place mult că ești sinceră cu mine.
După ce a dispărut tata, starea mamei s-a agravat.
Toată viața mea de până acum a fost o luptă.
Probabil de-asta m-am obișnuit să stau în gardă tot timpul.
Poate e timpul să lași garda jos.
Și, ce mai facem azi?
Cred că mai are baterie trotineta.
[Zen, oftează]
Ai fost vreodată într-un studio de înregistrări?
Aici se întâmplă magia.
Uite, ca să fiu sincer cu tine,
nici mie nu-mi place muzica pe care o cânt.
Doar că asta a plătit facturile până acum.
Asta-i frumusețea începutului. Savurează!
Toate greutățile astea te construiesc.
Bucură-te de priveliște până ajungi sus.
Asta-mi zicea întotdeauna tata.
Asta-mi zicea mama, de mic.
[ton mesaj]
E doar Niki.
Uneori, mamei i se face foarte rău și trebuie să fiu atentă.
Ce zice Niki?
[Lexi, râde ușor]
Nu vrei să știi, crede-mă.
Ce faci?
Hai să urcăm muntele ăsta împreună. Vreau să te aud.
[Iuliana Beregoi - „Gucci și Prada”]
Poți crezi asta, Zora mea? S-a despărțit de mine printr-un mesaj.
[Zora] Poate încerca să te sune și nu răspundeai.
Nici mie nu mi-ai răspuns trei ore.
Apropo, știi ceva de Matias? S-a întors la studio?
Nu-mi răspunde.
Nu, n-am idee.
[Zora] Mă duc să-l caut. Cred că încă are căștile pe urechi.
[Zora] Sophy, voiam să-ți trimit ceva.
Ce să-mi trimiți? Ia!
[uimire]
Nu! N-o să scape de mine așa ușor.
Și... cine-i, cine-i, mă, săraca asta? Crede că poate să mi-l fure?
O să-i arăt eu cine sunt.
[Zora] Sophy, nu merită.
Ți-am trimis asta doar ca să vezi că nu ai de ce să suferi.
Sufăr cât vreau eu, da?
Hai. [în engleză] Te urăsc, cățea.
[Iuliana Beregoi - „Gucci și Prada”]
Ți-a plăcut?
Dacă mi-a plăcut?
Lexi, asta a fost cea mai frumoasă melodie pe care am auzit-o în viața mea.
Ai o voce de înger.
Sincer... mi se pare ireal tot ce se întâmplă.
Poate e doar un vis frumos care se va termina dimineață.
Însă... în clipa asta...
sunt fericită.
[oftează] Mai ești aici?
[sonerie telefon]
Doamna Amalia, vecina?
Da, doamnă. Spuneți, vă rog. Nu e nicio problemă.
Bine. Mulțumesc mult. Vin acum.
- Ce s-a-ntâmplat? - Trebuie să merg până acasă.
Așteaptă-mă aici, te rog.
[bărbat, gemete]
[vorbesc în chineză]
[Zen] Lexi, ți-am spus să aștepți în mașină!
Scuză-mă. M-am gândit că ai nevoie de mine.
[vorbește în chineză]
Ce-a zis?
A spus că, în sfârșit, am adus o fată acasă.
După ce am pierdut-o pe mama,
tata a început să bea foarte mult.
Și-a pierdut locul de muncă, prietenii,
respectul tuturor.
Dar nu te-a pierdut pe tine.
Să știi că a fost cea mai mișto noapte din viața mea.
Lexi, uite, nu vreau să te sperii sau să pară că mă grăbesc,
dar, pe bune, nu am mai întâlnit pe nimeni ca tine.
Și aș vrea să-ți dau un cadou de ziua ta.
Ăsta era al mamei mele.
Mi-a spus să-l dăruiesc cândva cuiva special.
Și aș vrea să ți-l dau ție.
Ea spunea că-i norocos.
Deja mă simt norocoasă. Îți mulțumesc pentru tot.
Eu îți mulțumesc, Lexi.
[mama lui Lexi, tușește]
Hei, zoreii mei! Sunt în studio și pregătesc o piesă bombă.
Vreau să vă dau un mic indiciu ca să vedeți cam cum o să sune.
♪ Uită-te-n oglindă ♪ ♪ Zi-mi ce vezi în ochii tăi ♪
♪ Universul nu îți dă ♪ ♪ Dacă nu îi spui ce vrei ♪
♪ Am dorințele-n rucsac ♪ ♪ Pot să urc și Himalaya ♪
♪ Versurile astea scrise ♪
[Lexi, vomează]
[Lexi, plânge]
Doamne, cât de proastă am fost! Cât de proastă și credulă am fost!
[Lexi, plânge]
- Hei. Scuze. Nu știam că ești aici. - Nu-i nimic. Tocmai plecam.
OK. Închid eu. Mai am puțină treabă.
[Zora] Ăăă...
Voiam doar să-ți zic că îmi pare rău că tu și Sophy v-ați... despărțit și...
Dacă ai nevoie de ceva, orice, doar spune-mi. Te rog.
[oftează]
Da, asta-i viața. Nu ne potrivim deloc.
Sophy e diferită.
Tu ești altfel.
- Crezi? - Da, chiar simt asta.
Zora, ce faci?
Credeam că...
Ai zis că sunt mai diferită.
Da... Ai înțeles greșit.
[mormăie indistinct]
[vibrație telefon]
[Mark] Bro, trezește-te! Ai de făcut o surpriză cu tort! Hai, la treabă!
Mersi. Te pup.
[Zen] Ta-da!
[în engleză] La mulți ani!
Antipatico, am încercat să dau de tine, dar nu merge.
Am încercat să te sun. Ce s-a-ntâmplat?
Lexi, ce-ai pățit?
[în engleză] Ce dracu’?
Am crezut că ești sincer. Cum ai putut să-mi faci una ca asta?
Cum adică? Ce-am făcut?
Știi bine ce. Doamne, ce credulă am fost!
„Lexi, poate ar trebui să lași garda jos.”
Uite c-am lăsat-o. Și? Am primit lovitură-n plin.
Lexi, nu înțeleg despre ce vorbești. Ce ți-am făcut?
Termină cu teatrul ăsta, Zen. Asta mi-ai făcut.
[Zora] Hei, zoreii, mei sunt în studio...
Nu, nu, Lexi, ai înțeles totul greșit!
Asta a fost înainte să găsesc eu caietul.
- Minți! - Nu mint. Eu chiar am fost sincer.
Dar tu vorbești de mințit?
Tati are cafenea, service auto...
Știu de tatăl tău, Lexi. Știu ceea ce simți.
Nu știi nimic.
Da, m-am luat după Niki.
Te-am mințit, fiindcă îmi era rușine cu ceea ce sunt. Dar n-ar fi trebuit.
Ție ar trebui să-ți fie rușine! Ești exact ca toți ceilalți.
Ai încercat să te folosești de mine și atât.
Lexi, nu spune asta, te rog.
Jur că n-am nicio legătură cu ceea ce s-a-ntâmplat.
Spune asta cuiva căruia îi pasă.
[fundal, Sad Mery - „Think about me”]
Undeva trebuie să fie caietul ăla. Unde putea să dispară?
Sigur nu l-ai văzut tu?
Nu. De când am făcut poza, nu l-am mai văzut.
Apropo, piesa iese bombă. Abia aștept s-o lansez.
Legat de asta.
Ăăă... Să știi că m-am gândit mai bine și piesa e mult prea bună pentru tine.
Cred că o s-o dau cuiva mai important, mai relevant.
Tu încă nu ai destul de mulți urmăritori. Dar fără supărare, da?
E doar business.
Sophy, nu poți să-mi faci asta. Am anunțat peste tot...
[Sophy, suflă nasul]
[Sophy, își trage nasul]
[Sophy] Ai zis ceva?
Auzi, dar Matias ăsta al tău e răcit cumva?
Cred c-am luat răceala de la el.
Am pus mâna pe aceeași clanță amândoi.
[ton ocupat]
[vibrație telefon]
- [Mark] Bro, am găsit-o. - Cum ai găsit-o?
Știi că fratele tău are conexiuni: CIA, FBI, Interpol, Instagram.
A postat acum două minute un story că e la club cu prietena ei.
OK, mă duc până acasă, mă schimb și ne vedem în fața clubului.
[fundal, melodie romantică]
[Zen] Lexi, hai...
Hai!
- Hai... - Lasă-mă!
Lexi, faci o mare greșeală! Asta nu ești tu!
Și tu cine ești? Nu te cunosc.
Niki, îl cunoști cumva pe tipul ăsta?
Stai că mi-am amintit. Ești cel mai mare mincinos!
- Un trădător și un mincinos! - Lexi, calmează-te. Te rog.
- Nu pot să mă calmez și nici nu vreau. - Cred că e și o chestie de hormoni aici.
Lexi e ca o pungă de chipsuri, nou-nouță.
Nedesfăcută... dacă știi ce zic.
Alo? Sunt și eu aici. Aud tot.
Ești, dar nu faci nimic.
Domnișoara, ceva probleme?
Asta? Nici măcar problemă nu e. E nimic.
- Și nu, n-am nevoie de ajutor. - Lexi, hai să mergem, te rog.
Prietene, vezi că o deranjezi pe domnișoara. A zis s-o lași în pace.
Nu e treaba voastră. Lexi, hai să mergem.
Auzi, bă Pokemon, ia luați-vă viteză. Fetele rămân cu noi.
Tu, dispari! Ochelaristule!
Băieți, sunt șanse de 100% să plecați cu câteva oase rupte acasă. Știți?
Ți-am zis să dispari, ochelaristule. Nu avem treabă cu tine.
Am eu treabă cu voi.
[mârâie]
Mergem?
Uau! De unde l-ai scos pe Hulk?
- Te duc acasă. - Nu merg nici dacă mă iei pe sus.
- Te conduc. - Nu te obosi. Mă descurc și singură.
Era să uit.
Probabil asta a fost tot o minciună.
Cred că le dai la toate câte un lănțișor cu aceeași poveste.
- Lexi, nu face asta, te rog. - Sau ce?
Auzi, ai putea să mă duci și pe mine acasă?
Mi-e cam frică să merg singură.
Da, aș vrea, dar sunt 78,9% șanse s-ajungem în pat,
să ne îndrăgostim, să ne căsătorim, să facem doi copii,
s-ajungem să ne urâm reciproc
și după, să plătim amândoi terapie la psiholog.
Mai bine îți chem un taxi.
Eu mă gândeam la ceva mai simplu, dar... OK.
Păcat de mușchii ăștia.
- Hei, aici erați! Zen nu e? - [Mark] Zen era cam obosit. S-a retras.
- Ea e Niki. - Hei, Miki!
[Mark] Dar tu ce faci aici? De ce nu ești cu Sophy?
Eu cu Sophy? Să nu mai aud de ea.
Auzi, să-mi promită o piesă și după, să mi-o ia?
Nu...
Bine că și-a găsit Zen caietul cu piese.
[Niki] Ce caiet? Sună interesant.
Caietul pe care l-a găsit scorpia în mașină.
Ups! Am făcut-o pe Sophy scorpie. N-am vrut să jignesc scorpiile.
[Mark] Zen nu are niciun caiet cu piese.
Cum nu are, dacă l-am văzut chiar eu?
Mai dai și tu pe-acasă?
Nu te văd cu zilele.
Și hotel dacă era aici, veneai mai des.
- Te rog, n-am nevoie de asta acum. - Nu? Dar de ce ai nevoie?
Vrei să-ți zic eu de ce e nevoie?
Avem nevoie să plătim chiria, că ne dau afară-n stradă.
Avem nevoie să plătim curentul, că s-a scumpit.
E nevoie de mâncare, frigiderul e gol.
- Mamă, fac tot ce pot, OK? - Ei bine, nu faci suficient.
[tușește]
Îți stă capul numai la prostii.
Muzică și rahaturi.
Coboară cu picioarele pe pământ, fetițo.
Viața este despre facturi, despre responsabilități
și despre restanțe.
[tușește]
Mamă, am două joburi! Două! Nu vezi că încerc?
Am doar 19 și n-am cerut nimic din toate astea!
Și tu nici măcar nu mă-nțelegi.
Tata m-ar fi înțeles.
[Lexi trântește ușa]
Și zici că Sophy l-a găsit, și Zen nu știa nimic despre asta?
Nu trebuia să afle, dar cred că l-a găsit și l-a luat înapoi.
Caietul ăsta e al lui Lexi. Noroc că Zen i l-a înapoiat.
A! Lexi e cumva... asta?
Mai ești și paparazzi în timpul liber?
Eram. Zi-i să aibă grijă cu Sophy. Nu-i place să piardă.
Da, mersi de sfat. V-am pupat.
[aburi]
[apelare telefon]
Nici eu nu ți-aș răspunde în locul lui, dar mai încearcă,
E a zecea oară. La mesaje, mi-a dat seen.
Zi mersi că nu ți-a dat block.
Cum fac unii.
Lexi, știi că ți-ar prinde bine să fii un pic mai diplomată, nu?
[vibrație telefon]
- E Zen? - E mama.
Da, mama.
Cum?
Vin acum.
Mama. E la spital.
[bip monitor cardiac]
Hei...
Nu trebuia să pleci de la muncă.
- Sunt bine, mamă. - Ce s-a-ntâmplat?
- Bună ziua! Sunteți fiica? - Da.
Putem să stăm puțin de vorbă afară?
[mama lui Lexi, tușește]
A făcut un preinfarct.
Tumoarea pulmonară îi afectează funcționarea normală a inimii.
Nu și-a luat pastilele de chimio?
S-au terminat de două zile. N-am avut bani să iau altele.
Așteptam salariul.
Aveți aici pentru încă o săptămână.
Încă ceva. I-am pus un monitor cardiac.
Ne va transmite date despre inima ei în timp real.
Ținem legătura, bine? O zi bună!
[mama lui Lexi, tușește]
Ce ți-a zis?
Că ești bine, să nu ne facem griji.
Ai o inimă puternică, mamă.
- Și mare. - Ca a ta.
Mă întorc să te iau.
Tu odihnește-te. Vor să-ți mai facă niște analize.
Mi-au dat și astea.
Am să le iau după ce mănânc.
Oricum, mai trebuie, mamă.
Și va trebui joi să plătim și chiria.
Ne dau ăștia afară dacă mai întârziem o dată.
Stai liniștită.
Rezolv eu cumva.
O să fac rost de bani și de chirie, și de pastile.
Promit.
[Lexi] Ce e?
Cât de mult semeni cu taică-tu.
El avea doza asta de încredere vecină cu nebunia.
Și credea că poate să rezolve orice.
Și, în timp, am început să cred și eu.
Păi să crezi. O să fie bine, mamă.
Lexi...
sunt unele lucruri care nu au rezolvare.
[tușește]
Hai să nu ne contrazicem acum.
[mama lui Lexi, oftează]
Și încăpățânarea asta tot de la taică-tu o ai.
Măcar atât mi-a lăsat.
Odihnește-te. Ai nevoie.
Niki, trebuie neapărat să iasă treaba cu Tom.
Am nevoie de bani. Mama nu e prea bine.
[Niki] O să-l presez să ne vedem cât mai repede.
Rezolv. Stai chill. O să fie bine.
Sper. Trebuie să fie bine.
[Niki] Ai dat de Zen?
Nu încă. Merg acum la el.
[Niki] Du-te și ia ce-i al tău, fată.
Hai, te pup!
Cine-i Cocolina lu’ tata?
Ia zi, dragă.
[își drege vocea]
[vocalize, cântă fals]
Ia, stai. Cocos, ce zici, tata?
Cum? Insuficient.
Alte talente mai ai?
Da. Am făcut exerciții de dicție.
Știu să fac la perfecție litera O.
Oh!
Asta s-ar putea să te-ajute.
Vreau să vorbim.
I-auzi, mă! I-auzi, Cocos, tata. Vrea să vorbească cu noi.
Păpușa, mergi. Mai fă niște „melatonisme” de-alea, și te sun eu, da? Hai.
[Maximus] Ia loc, Zen.
Vreau să reziliem contractul.
Nu mă regăsesc în absolut nimic din ceea ce se întâmplă aici.
Cum adică, mă? După tot ce-am făcut pentru tine, primesc asta?
Nu mai vreau să cânt ceea ce trebuie. Vreau să cânt ceea ce simt.
Îți rămâne tot ce am făcut până acum. Doar vreau să fiu liber.
Nu pot aștepta zece ani.
[Maximus, râde ]
Auzi, Coco, ce-a zis.
[Maximus, râde]
[Maximus] Băi, știi care-i problema voastră, mă, a artiștilor?
Că voi vă ocupați cu culori, mă, iar eu mă ocup cu cifre.
Tu crezi că eu sunt idiot, mă?
Tu crezi că scăpai așa după zece ani? Hmm?
Contractul e pe viață.
Negru pe alb, tata. Pe viață.
Ia-l. Uită-te.
Zenule, termină, mă, cu prostiile,
și hai să facem bani.
Ca-n viață, dacă vrei să ieși din contractul ăsta...
[pupic]
...va trebui să nu-ți mai bată inima.
Și nu cred că vrei asta.
Mă, nici noi nu vrem.
[Maximus, râde]
[râde]
[Maximus, râde]
[ciocănit la ușă]
Bună ziua! Zen e aici, cumva? Am nevoie să vorbesc cu el, vă rog.
[vorbește chineză]
[vibrație telefon]
[Niki] O să mă iubești! Mâine dimineață, la ora 10:30, ne întâlnim cu Tom.
Să-ți iei caietul cu tine și ai grijă să nu-l mai pierzi.
Doamne, te iubesc!
- Oare o să-i placă ce scriu? - [Niki] Glumești? O să te adore!
Ia să ne gândim la o sumă de bani, avans pentru ce-o să creezi.
De azi înainte, tu ești managera mea, oficial.
- Gândește-te tu la o sumă. - OK, bun, mă gândesc eu la o sumă.
Am vorbit la cafenea că lipsim mâine și e totul OK.
- Mulțumesc, Niki. - Ne vedem mâine la 10:30.
Îți trimit adresa. Să nu întârzii. Lui Tom nu-i place deloc.
Nu întârzii, promit.
Lexi, gândește-te.
Unde te-ai duce acum dacă ai fi Zen?
Zen.
De obicei, în filme e invers.
Tu ar fi trebuit să mă găsești aici și să mă implori să te iert.
Am sunat de 20 de ori.
Treizeci.
Tocmai! E tot un fel de-a implora și ăsta, nu?
- Îmi pare rău. - Pentru?
Pentru că m-ai făcut să mă simt un nimeni?
Pentru că ai rupt lănțișorul mamei?
Sau pentru tortul care nu mai iese de pe cămașa mea?
Pentru tot.
Pentru că nu te-am crezut.
Pentru că n-am vrut să văd și să aud.
Și acum ce vezi?
Să mai zici că sorela ta e rea!
Crezi că mă cumperi cu o zi la spa?
Hmm. Am și un Baccarat în mașină. Sigilat. Pentru tine.
Așa mai merge!
Știi ce e ciudat?
Aplicația mașinii îmi arată
că am făcut mai mulți kilometri decât în realitate.
Dar oare de ce?
- Poate ai lăsat cheile cuiva. - Nu, cum să le las?
Ba da! Mașina a fost în service o zi.
Și-o noapte.
Am mai auzit faze din astea.
Stai, stai, că-l sun pe tati.
Alo? Tati, ce crezi?
Ăștia de la service au mers cu mașina mea.
Da, dar vreau să aflăm exact cine.
Sună tu acolo la ei. Sigur au ei camere.
Da, ne uităm pe camerele de luat vedere.
[aprobă]
Te iubesc!
Rezolvă tata.
Hai, că merge cu înghețata!
Nu.
Cam asta s-a-ntâmplat.
Vreau un nou început, însă contractul ăla mă ține pe loc.
Pe viață? Ce fel de om te-ar ține așa, cu forța?
Maximus Morelli.
Casa de discuri e doar jucăria Sophiei.
El are alte afaceri, multe din ele ilegale.
Acolo vine așa... de relax.
Adică... libertatea ta e condiționată de o bucată de hârtie?
Cam da.
Păi hai s-o luăm.
Cum adică?
Adică mergem acolo și luăm contractul.
Lexi, nu pot face asta.
Nu pot, pur și simplu, să intru acolo și să sustrag documente.
E ilegal.
Dar să te pună să semnezi un contract pe viață, fără să știi, e legal?
Lexi, nu e OK. O să rezolv altfel. Nu mă poți convinge să fac asta.
[Lexi] Păstrează-ți calmul.
O să ieși în câteva minute de acolo cu hârtia aia
și o să fii un om liber.
Lexi, e lumină în birou.
O fi uitat-o cineva aprinsă?
- [Lexi] Hai, știi unde e? - Da, într-un dosar.
De ce te-ai oprit?
E ceva aici.
Da, contractul. Hai, ia-l și ieși.
[Zen] Nu, nu, Lexi. E altceva.
Ce e?
Bun. E o pisică drăguță.
Lexi, am o problemă cu pisicile. Am o alergie gravă.
Din toate la câte puteai să ai alergii,
ai tocmai la pisici și tocmai în momentul ăsta?
- [Zen] Scuze că m-am născut așa. - Știi că iubesc animalele.
O să iei o tonă de antialergice.
[Lexi] Hai, treci de ea și ia contractul ăla.
Nu pot. Se uită la mine.
Zen, între tine și libertatea ta stau două kilograme de pisică.
Pășește peste și ieși cu contractul ăla de-acolo.
Te-ai ținut cumva de nas?
Știi că se transmite și prin piele, nu?
Lexi, contractul nu e aici.
[Lexi] Cum nu e? Ziceai că e.
L-am văzut cu ochii mei când l-a pus aici, dar cred că i-a schimbat locul.
Auzi... dar a cui e pisica?
[Zen] A lui Maximus.
Păi și asta nu înseamnă că...
[pași]
[în engleză] Rahat!
Maximus e aici.
- [Maximus] Cum? - Orice-ar fi, păstrează-ți calmul.
[Maximus] Așa! Da!
[Lexi] Glumesc. Ascunde-te undeva, Zen.
[Maximus] Lasă-le, mă, acolo.
[Maximus] Așa. Da.
Ce acte, mă, idiotule?
Zen, fii calm. O să plece imediat.
Da, am plătit, bineînțeles.
Și-am dat cap.
Cum cât? Un milion.
Un milion. Da, mă, un milion.
Zen, rezistă. Mă gândesc eu la ceva.
Orice-ar fi, să nu strănuți!
[Maximus] Nu te smiorcăi cu mine, idiotule.
Bună seara. S-a semnalat o scurgere de gaze la etajul șapte.
Nu avem etajul șapte.
- Șase? - Nici etajul șase.
Îmi puteți arăta o legitimație?
Am legitimația în mașină. Revin.
Hai, mă... Gino! Lasă, mă, că nu...
[alarmă incendiu]
Gino, te sun eu în cinci minute, că am o problemă.
Dar ce...?
[Zen, strănută]
Coco-ul lu’ tata. Sănătate!
[strănută, își trage nasul]
Și când mă gândesc că acum trei zile
viața mea mi se părea atât de plictisitoare!
Nu înțeleg de ce n-am găsit contractul.
O să găsim o soluție, nu te stresa.
O rezolvăm noi cumva.
Da. E ora două. Chiar e devreme. Dar nu mi-e somn deloc.
Nici mie, dar am nevoie de odihnă.
A, da! Și eu, clar!
Noapte bună, Zen!
Noapte bună, Lexi!
[Lexi] Sunt singură.
Vrei să urci? Poate găsim ceva pentru alergia ta.
[fundal, Sad Mery - „Love me”]
Trotinetista aia mi-a furat mașina?!
Alo, tati?
Zen, am întârziat!
Ajung în zece minute. Mă aduce Zen. Nu întârzii, promit.
- Stai! Poliția! - Ea este! Ea mi-a furat mașina.
- Ce? Ce-am făcut? - Sophy, ce cauți aici?
Eu doar îmi fac datoria de cetățean.
Vă rog frumos s-o arestați. Nu mă simt în siguranță.
E pericol public.
Ați condus această mașină prin oraș, fără permisiunea proprietarei?
- Da, dar... - Dv. sunteți în aceste imagini?
- Eu sunt. - Am rugămintea să ne însoțiți la secție.
Dar am o întâlnire importantă. Vă rog, nu pot acum!
Domnișoară, mergeți cu mine de bunăvoie sau cu forța. Alegeți.
Vă rog, luați mâna de pe ea. Nu e vreun criminal.
Puteți să-i puneți și cătușele dacă se opune, să știți.
Chiar ar fi indicat.
Lexi, sunt în spatele tău. Nu te speria. Vin după tine.
Șah-mat, bitch!
Îmi vreau telefonul!
Domnișoară! Aveți un vizitator.
Nu m-au lăsat să intru până acum.
Cât e ceasul?
- Aproape cinci. - Cinci?! Ai vorbit cu mama?
Da, am sunat-o. E bine, e acasă.
Și Zen?
S-a certat cu ăștia pe-aici. L-au dat afară. Nu cred că mai e.
Zi-mi de Tom.
Tom s-a retras. L-am pierdut.
N-am avut ce scuze să-i mai bag.
[Lexi] Nu, nu, nu!
Dar stai liniștită. Vor mai fi și alte oportunități.
Nici tu nu te crezi, Niki.
Am stricat tot.
Important e să crezi tu, nu eu.
Am căutat avocat.
- Vine mâine-dimineață. - Dar nu avem bani.
Dar avem energii bune.
Ascultă-mă. Orice-ar fi, sunt cu tine, da?
O să ne amintim râzând de momentele astea.
Nu contează cât de greu ne va fi sau câți ani de pușcărie o să faci.
Trebuia să râzi.
Domnișoară Alexandra, sau Lexi, sunteți liberă.
Șeful dv. tocmai a declarat că v-a delegat
să scoateți mașina din service pentru a o testa, din lipsă de timp.
O seară frumoasă vă doresc!
[strigând] Zen nu va fi niciodată al tău!
[accelerează]
[bărbat] Lexi, dă-mi un telefon mâine dimineață, te rog,
și amintește-mi să verific direcția.
[sirene]
[crainică] Scandal în industria muzicală.
Zen, cel care a fost desemnat Artistul Anului,
la un pas de a fi călcat cu mașina de fosta iubită.
[crainic] Surse neoficiale spun că artistul a reușit
să obțină rezilierea contractului cu casa de discuri...
[crainică ] ...în schimbul renunțării la acuzațiile contra fostei iubite,
care este fiica patronului respectivei case de discuri.
[crainică ] Zen, artistul al cărui nume e pe buzele tuturor în aceste zile,
și-a deschis propria casă de discuri.
[crainic] Two Heart Music, în parteneriat cu noua sa descoperire,
al cărui nume îl vom afla
la concertul din această seară de pe Grand Hall Arena.
[ovații]
Dragii mei, a venit momentul să vă prezint pe cineva foarte special.
Cineva care mi-a schimbat viața.
Cineva de care vă veți îndrăgosti.
La fel cum m-am îndrăgostit și eu.
Vreau să v-o prezint pe cea care mă inspiră cu talentul ei incredibil!
Vreau să faceți multă, multă gălăgie pentru Lexi!
[public scandează] Lexi!
Lexi!
[Iuliana Beregoi și Ceanu Zheng] [„Nu renunț”]
[muzică prevestitoare de rău]
[Iuliana Beregoi și Ceanu Zheng] [„Nu renunț”]
[bip monitor cardiac]
[monitor cardiac, fără puls]
[ovații]
Bravo, Niki!
Ai făcut alegerea corectă.
Ești o fată cu capul pe umeri.
Contractul ăsta de reziliere nici nu trebuia să existe.
Din clipa asta, vreau să ne lași în pace.
Ai obținut tot ce-ai vrut.
Zen e din nou al tău. Pe viață.
Niki, știi cum se spune.
O viață pentru o viață.
Sunt un om de cuvânt.
Ai aici 40 de mii.
O să-ți ajungă pentru operația mamei prietenei tale
și cred că-ți mai și rămân.
Șefu’, vrei să mă ocup de el?
Nu. Nu.
A scăpat prea ușor.
Mult prea ușor.
Vreau să-l fac să sufere...
Să-și dorească să nu se fi născut.
[generic - Iuliana Beregoi și Ceanu Zheng] [„Nu renunț”]