Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
„Granice koje Život dijele od Smrti
sjenovite su i nejasne.
Tko može reći gdje jedno završava, a drugo počinje?” - E. A. Poe
BLIJEDOPLAVO OKO
Dobro jutro, gospodo.
- Vi ste Augustus Landor? - Jesam.
A vi?
Satnik Hitchcock, na usluzi. Dozapovjednik na Akademiji.
Došao sam vam reći
da pukovnik Thayer traži hitan sastanak.
- A priroda tog sastanka? - To prepuštam pukovniku.
- Kad bismo se trebali sastati? - Što je prije moguće.
A odlučim li ne poći?
To ovisi o vama, civil ste.
Pa lijep je dan za vožnju.
DOLINA RIJEKE HUDSON, NEW YORK 1830.
Guverner kaže da ste legenda među njujorškim policajcima.
Kad vas je preporučio, istaknuo je vaša postignuća.
Pored ostalog, uhidbu vođa Zornjaka,
razbijanje zastrašujuće bande Košuljaša
te rješavanje jezivog ubojstva mlade prostitutke na Elizejskim poljima.
WEST POINT VOJNA AKADEMIJA SJEDINJENIH DRŽAVA
Vješti ste u dešifriranju, kontroli nereda
i civiliziranom ispitivanju.
Sin ste svećenika iz Gloucestera
i u New York ste došli kao mladić.
I udovac ste, g. Landore.
Skoro tri godine.
- Jeste li za kavu? - Godilo bi mi pivo.
Te…
Te bilješke držite u pretincu, negdje iza, zar ne?
Što još piše u njima?
Piše li da nisam kročio kroz vrata crkve
već duže vremena?
Spominju li da mi je prije nekog vremena pobjegla kći?
Svjesni smo nestanka vaše kćeri.
I suosjećamo s vama.
Nadam se da vas nisam uvrijedio.
Ne. Nipošto.
Ne, oprostite. Ja bih se trebao ispričati.
I ispričavam se. Molim vas, nastavite.
Gospodine Landore, dužni smo nastaviti s krajnjim oprezom.
Tražimo nekoga.
Civila koji se dokazao u svom poslu i ima osjećaj za mjeru
Nekog tko bi provodio istragu u ime Akademije.
Izrazito je složena i osjetljiva
i tiče se jednog od naših kadeta.
Student druge godine. Iz Kentuckyja je i zove se Fry.
- Leroy Fry. - Nema smisla okolišati.
Fry se objesio. Sinoć.
Žao mi je to čuti.
Užasno, doista. No morate shvatiti u kojem smo položaju.
Posebno smo zaduženi za brigu o tim mladićima,
kako bi postali gospoda i vojnici i u tu svrhu ih forsiramo.
No voljeli bismo misliti da znamo kad ih valja prestati forsirati.
Mladić se objesio.
- To je stvar za mrtvozornika. - Ali to nije sve.
Tijelo kadeta Frya oskvrnuto je sinoć u bolnici.
Oskvrnuto? Tko ga je oskvrnuo?
Kad bismo znali, ne bismo imali razloga poslati po vas.
Siguran sam da i na Akademiji ima šaljivdžija.
Nije riječ o šali, g. Landore.
Leroyu Fryu izvadili su srce iz grudi.
Doktore Marquise, kako se to uopće radi?
Skalpelom. Ili bilo kojim dobrim, oštrim nožem.
No doći do srca, to je najnezgodnije.
Ove duboke rane na plućima i jetri
nastale su jer je nož bio nakošen da se spasi srce.
A kako bi netko sačuvao srce?
U nekakvom spremniku.
Umotano u muslin, možda, ili u novine.
Vrlo vjerojatno okruženo ledom.
Kakav čovjek može to učiniti?
Snažan.
Znači, ne žena?
Ni jedna koju sam dosad imao zadovoljstvo upoznati, ne.
Što je s medicinskom naobrazbom?
Mora li biti dobro obrazovan i obučen poput vas?
Ne nužno.
Trebao bi mnogo svjetla i treba znati gdje rezati,
no ne mora biti liječnik ili kirurg.
- Morao bi biti… - Luđak!
I još na slobodi.
Na prsa!
Morat ćete mi oprostiti, g. Landore.
Zatekli ste nas u vrlo osjetljivom položaju.
Izvjesni moćni senatori u Washingtonu
bili bi najsretniji da propadnemo i da nas zatvore.
Molim vas da nam pomognete spasiti čast Vojne akademije Sjedinjenih Država.
Što ću i pokušati.
Sinoć ste bili na straži, g. Huntoone.
Da, gospodine.
Od 21.30 do ponoći, kad sam se vratio u stražarnicu.
A gdje je to?
Broj četiri, pored Fort Clintona.
Priznajem, ovo mi područje baš i nije poznato,
no čini se da se mjesto na kojem stojimo
ne nalazi na putu od Fort Clintona do Sjeverne vojarne.
- Ne. - Zašto ste skrenuli s puta?
Pa, gospodine, nešto sam čuo.
Mislio sam da je životinja.
Zvučalo je kao da je u zamci pa sam htio pomoći.
Jako volim životinje.
Trčao sam ovim putem dok nisam okrznuo kadeta Frya.
- Kako je izgledao? - Ne dobro, gospodine.
Nije visio ravno.
Gotovo kao da je sjedio u stolici.
Ne razumijem vas.
Stopala su mu doticala tlo, gospodine.
- Stopala su mu doticala tlo? - Da, gospodine.
U redu. Što ste učinili nakon toga?
Otrčao sam. Ravno u Sjevernu vojarnu.
Još jedno pitanje i više vas neću gnjaviti.
Jeste li vidjeli još nekoga?
Ne, gospodine.
Gospodine Huntoone.
Vrat…
To sam prvo uočio.
Vidite li?
Trag omče nije čist. Uže ga je stegnulo
i pomicalo se gore-dolje po vratu dok ga nije ubilo.
Kao da…
Kao da se… borio.
Pogledajte mu prste.
Žuljevi su još svježi. Grčevito je grabio uže,
pokušavajući ga zguliti s vrata.
Smijem li pitati što se ovdje događa?
Ovo svakako nije po propisima.
Ako nemate ništa protiv, volio bih da opipate potiljak g. Frya.
Pregledali ste g. Frya?
Naravno da sam ga pregledao, to mi je posao.
Nismo li već prošli kroz ovo?
Da, nekakva ozljeda.
Na tjemenu.
Otprilike osam centimetara.
Očito mi je promakla.
Netko je ubio g. Frya.
To želite reći, g. Landore?
Rekao bih da ste na dobrom tragu, satniče Hitchcock.
Ovo je svakom moglo promaći, doktore.
Gospodine Landore.
Sad kad surađujemo,
važno je uspostaviti temeljna pravila.
Svaki ćete dan izvještavati mene, a ja ću pukovnika.
I o ovome ne smijete govoriti ni na Akademiji ni izvan nje.
- Je li to sve? - Još nešto.
Tijekom ove istrage nećete piti.
Znamo na kakvu ste glasu.
Oprostite.
- Vi ste Augustus Landor? - Jesam.
Ako se ne varam, zaduženi ste za rješavanje misterija
u vezi sa smrću Leroya Frya.
Tako je. Što mogu učiniti za vas?
Dužan sam, u čast ove institucije,
iznijeti neke od zaključaka do kojih sam došao.
Zaključaka?
U vezi s pokojnim g. Fryem.
To bi me jako zanimalo.
Čovjek kojeg tražite
pjesnik je.
Vojniče Cochrane.
Kad su tijelo Leroya Frya donijeli u bolnicu,
vas je dopala dužnost da ga čuvate?
Jest, gospodine.
- Je li se za to vrijeme što dogodilo? - Nije, do otprilike 2.30.
- Tad sam razriješen dužnosti. - Tko vas je smijenio?
- Vojniče, tko vas je smijenio? - Ne mogu vam reći, gospodine.
Ali bio je časnik.
- Nije se predstavio? - Ne, gospodine.
No od časnika to ne bih ni očekivao.
Što vam je rekao taj časnik?
Rekao je: „Hvala, vojniče. To bi bilo sve. Smijenit ću vas.”
- Neobičan zahtjev, zar ne? - Da, gospodine. Vrlo.
- Jeste li vidjeli lice tog časnika? - Nisam, gospodine.
Imao sam samo svijeću. Bilo je vrlo mračno.
Kako ste onda znali da je časnik?
Po činu na njegovu ramenu, gospodine. No moram priznati, izgledao je neobično.
- Kako? - Oznaka.
Na lijevom ramenu nije bilo oznake čina.
Evo mog čovjeka.
Benny zna komu treba piće čim ga ugleda.
Sam pogled na to zagrije mi krv.
- Benny! - Gospodine.
- Nazdravimo… za pravila! - Jebeš ih.
Patsy.
Patsy!
Što te muči?
Čuo si za onog jadnog kadeta?
- Kažu da je umirao satima. - „Oni”?
On.
Niste li trebali biti na recitalu?
Dobra večer. Recital?
Ne, neću im nedostajati.
Jedva da znaju da sam na Akademiji.
Osim toga, naučio sam više na ovakvim mjestima nego u bilo kojoj učionici.
Ne sumnjam.
Sjednite, molim vas. Molim vas, sjednite. Izvolite…
- Sjesti? - Sjesti. Hvala vam.
Student četvrte godine, Poe. E. A. Poe.
Edgar A. Poe.
Gasite žeđ, vidim.
Pomaže odagnati čamotinju.
Nego, recite mi, kako ste doznali za Leroya Frya?
Pa od Huntoona, naravno.
Razmetao se tom viješću poput gradskog glasnika.
Možda bi i on uskoro mogao visjeti.
Ne implicirate valjda da je netko objesio g. Frya?
Ništa ja ne impliciram.
Zašto mislite da je čovjek koji je Leroyu Fryu izvadio srce
bio pjesnik?
Dakle…
Srce je simbol ili nije ništa.
Oduzmite simbol i što dobivate?
Šaku mišića čija je estetska vrijednost ravna mjehuru.
No čovjeku izvaditi srce grešan je čin.
A tko je prikladniji za takvo što
od pjesnika?
Vrlo doslovno nastrojena pjesnika, čini se…
Ne možete se pretvarati da taj divljački čin
nije odjeknuo književnim notama iz samih pukotina vašeg uma.
Dražesni pjesmuljak Lorda Sucklinga.
„Usliši me i vrati mi srce Kad već mi ne daš svoje”
Pa čak i Biblija:
„Čisto srce stvori mi, Bože.
Srce raskajano, ponizno, Bože, nećeš prezreti.”
U tom bismo slučaju mogli tražiti i manijaka zaluđenog vjerom.
Ne, vidite, izostavio sam reći da sam i sâm pjesnik,
stoga sklon takvom razmišljanju.
Poezija me baš i ne zanima.
A zašto bi? Amerikanac ste.
A vi?
Umjetnik. Što će reći, bez domovine.
Što, g. Landore?
Mnogo ste mi pomogli.
Provjerite kadeta po imenu Loughborough.
Dijelio je odaje s Leroyem Fryem dok nije došlo do sukoba.
Čija priroda ostaje neizvjesna.
Gospodine Loughborough.
Recite g. Landoru odakle ste znali g. Frya.
Da, gospodine. Bili smo cimeri.
Jeste li se ikad posvađali?
Ne bih rekao da je to bila svađa. Više…
stvar različitih puteva, gospodine.
Zbog čega ste se razišli?
Ni zbog čega, jednostavno…
stvar odabira.
Ako znate bilo što u vezi s g. Fryem,
dužni ste to smjesta otkriti.
Stvari stoje ovako, gospodine.
Rekao bih da je upao
u gadno društvo.
Bar ih je on tako nazvao.
Recite, je li se to „gadno društvo” odnosilo na druge kadete?
To nije rekao, ali pretpostavio sam.
Zašto nam to niste prije rekli?
Nisam smatrao da ima ikakvog značaja
jer se dogodilo davno, gospodine.
Otpust.
Gospodine Stoddarde.
Posljednji ste g. Frya vidjeli živog.
Da, gospodine.
- Govorite glasnije. - Bolestan sam, gospodine.
Vidio sam Leroya kasno te noći.
Prošao sam pored njega na ulazu u vojarnu.
Razgovarali ste?
Zaustavio me i pitao je li u blizini koji časnik.
Kako je izgledao?
Bilo je vrlo mračno, ne bih se uzdao u svoje sjećanje.
Je li nešto nosio? Uže, možda?
Ništa što sam mogao vidjeti.
Ali sjećam se nečega.
Dok je odlazio, pitao sam ga kamo ide tako kasno.
I?
Rekao je: „Neodloživ posao”.
Znate li što je to značilo?
Ne znam.
Otpust.
- Ispričavam se, satniče. - Da?
Mili Bože.
„Kravu i ovcu ubili su i osakatili u Cold Springu.
Najokrutnije su im otvorili prsa i uklonili srca.”
Je li ijedno od Božjih stvorenja sigurno od tog čovjeka?
Ne znamo je li riječ o istom čovjeku.
Molim?
Slučajnost, je li?
Od sutra u šest sati,
svi će samo pohađati nastavu te prisustvovati obrocima i molitvama.
Samo to!
Ako vas tko od kolega pita,
samo smo razgovarali o vašem poznanstvu s g. Fryem.
Nismo se poznavali. Nikad ga nisam upoznao.
- Molim? - Nisam ga poznavao.
- Očito sam vas pogrešno razumio. - Niste prvi.
Što je onda ovo, ako nije razgovor?
Ponuda za posao.
Nema plaće.
Tek jako dugo nakon što završite,
vaši kolege mogu znati što ste radili.
Doznaju li sada, proklinjat će vam ime.
Neodoljive li ponude.
Ne, molim vas, recite mi više.
Izvrsno. Želim da ovo dešifrirate. Dio je duže poruke.
Morat ćete raditi u tajnosti, što preciznije možete.
Zadovoljstvo mi je izvijestiti vas da sam uspješno dešifrirao poruku.
Pisana je rukom, osobne prirode.
Fry ju je imao kad je umro.
Stoga, pretpostavimo da je bila dovoljna
da ga izvuče iz vojarne dotične noći.
Budući da mu je ostatak poruke istrgnut iz ruke,
pretpostavka je da poruka, na neki način, ukazuje na pošiljatelja.
Primitivna uporaba velikih slova
također ukazuje na pošiljatelja koji želi prikriti svoj identitet.
Recimo da je riječ o pozivnici, no možda ju je točnije nazvati zamkom.
Zamkom?
Dakle, imajući to na umu… Smijem li?
Usredotočimo se na treći red,
za koji smo sigurni da je potpun.
„Moj.” Ali što?
Nešto što počinje slovom „K”.
„Konj”? „Kočija”?
Ne. Nije prikladno za pozivnicu.
„Moj kasno”? Ne. Nespretna konstrukcija.
Ako je Leroy Fry morao biti na određenom mjestu u određeno vrijeme,
za to postoji samo jedna riječ, „kasniti”.
„Moj kasniti.”
Gledajući treći red,
prvu je riječ skoro uvredljivo jednostavno
utvrditi: „Nemoj”.
Dakle: „Nemoj kasniti.”
Pažljivo pogledajte, g. Landore.
Sve smo bliže odgovarajućem kandidatu.
Ako Fry ide na unaprijed određeno mjesto,
znači da iz perspektive pošiljatelja i dolazi.
Dakle: „Dođite, g. Fry.”
Sad, kad i to znamo, vrhunac je jednostavnosti
zaključiti sljedeću riječ. Može li biti išta osim „namah”?
Umetnut ćemo riječ et voilà!
„Nemoj kasniti. Namah dođi.”
I eto ga, rješenje naše petite énigme,
koje sa štovanjem predajem.
Prvorazredan rad. Zahvaljujem vam.
- Još samo nešto. - Da?
Jeste li imali sreće s prva dva reda?
Bio sam prisiljen proglasiti ih porazom.
Ide li vam pravopis?
Besprijekoran je. Po prosudbi ni više ni manje
nego velečasnog Johna Bransbyja iz Stoke Newingtona.
Dakle, vjerujem da nikad niste učinili ono što mnogi… od nas čine.
Pogrešno napisali riječi koje slično zvuče.
Na primjer: „onde”, „ovde” i „ondje”.
Uobičajeni solecizam.
To doista i jest pozivnica. „Nađimo se ondje”.
Naravno, još ne znamo gdje je to, zar ne?
Nešto što završava s „A-N”.
Ravan!
- I, smijem li dodati, špilja kod ravni. - Izvrstan izbor.
Znači: „Bit ću u špilji kod ravni.
Nađimo se ondje u, recimo, 23 h.”
Dakle: „Nemoj kasniti. Dođi, nađimo se.” Možda bi bilo točnije.
Ukazuje li vam to na nešto?
Zašto se s kolegom kadetom sastajati na ravni,
kad se mogu sastati bilo gdje?
Zato što nije kadet, već žena.
Znali ste rješenje sve vrijeme, g. Landore.
Imao sam ideju.
Ako uistinu tražimo ženu,
vjerujem da sam je u jednom trenutku ugledao.
Jutro poslije Fryeve smrti, prije nego što sam znao što se dogodilo,
probudio sam se i počeo izgovarati uvodne stihove pjesme,
stihove koji govore o tajanstvenoj ženi u dubokoj tuzi.
A zatim, odmah pored kantine, pojavilo se najljepše stvorenje
koje sam u životu imao zadovoljstvo vidjeti.
Tko je ona?
Ne znam.
Ali zašto vjerujete da su ta pjesma ili mlada žena povezani s g. Fryem?
Ozračje prikrivenog nasilja.
Neizreciva patnja.
Nepoznata žena.
Pjesmu ste mogli napisati bilo koje jutro.
Ali nisam je napisao. Diktirali su mi je.
Diktirali?
Tko?
Moja majka.
Mrtva je.
Već gotovo 20 godina.
Pričaj mi o tom mladiću, Poeu.
O, Poe.
Krasan mladić.
Ima predivne manire. Mnogo govori.
To svakako. I nešto je svakako čudno u vezi s njim.
Zato što mnogo govori?
Ne, prepun je besmislenih fantazija.
Govorio mi je o pjesmi,
tvrdi da ima veze sa smrću Leroya Frya.
Tvrdi i da mu ju je u snu izdiktirala njegova mrtva majka.
Ti najbolje znaš da su oni koje smo izgubili…
uvijek s nama.
Čovjek će učiniti gotovo sve da prevari smrt, zar ne?
U nekakvom spremniku.
Umotano u muslin, možda, ili u novine.
Vrlo vjerojatno okruženo ledom.
NAĐIMO SE U LEDENICI SAMO HRABRO
Izvrsno. Moja je poruka došla do vas.
- Slijedili su vas? - Slijedili?
Kako neprofesionalno. Naravno da nisu.
- Što je ovo? - Mjesto zločina.
Drugog… zločina.
Ovdje su donijeli Fryevo srce.
Rekli ste da vas je krađa srca podsjetila na Bibliju.
Moram priznati, razmišljao sam u tom smjeru.
Ne o samoj Bibliji,
već o vjeri.
Čini se da je riječ o nekom obredu.
Krv i svijeće namjerno su ovako postavljeni.
- Krug. - I trokut.
A Fryevo je srce vjerojatno bilo u sredini.
Moj bi nam stari prijatelj mogao biti od koristi.
Profesor Jean Pépé stručnjak je za simbole.
- Pépé! - Za obrede, za okultno.
- Profesore! - Pépé je vjerojatno najneobičniji čovjek…
- Oprosti na smetnji. - …kojeg sam imao zadovoljstvo upoznati.
Donio sam nešto zanimljivo. Volio bih da nam kažeš što misliš.
Ovo samo može biti čarobni krug.
Vidio sam ga u knjizi Le Véritable Dragon Rouge.
I ako se dobro sjećam, mag bi stajao ovdje,
u trokutu.
Sam?
Može imati i pomoćnike.
Na svakoj su strani svijeće i baklje, svuda je svjetlo,
pravi festival svjetla.
Guse, idi do treće police…
Druga odozgo.
Ta knjiga na vrhu.
Da.
Pierre de Lancre, glasoviti lovac na vještice.
- Razumijete li francuski, g. Poe? - Da.
Molim vas, čitajte u sebi. U sredini je.
De Lancre je pogubio 600 baskijskih vještica
i za sobom ostavio izvanredan svezak koji upravo proučavate.
No knjiga koju bih ti rado dao, Discours du Diable, Henrija Le Clerca,
koji je pogubio 700 vještica prije nego što je umro,
navodno je uništena.
Kruže glasine da je za sobom ostavio dva ili tri sveska
identična onome koji je uništen.
Pronaći jedan od njih postala je idée fixe mnogih kolekcionara okultnog.
- Zašto? - Zašto?
Le Clerc je ostavio upute koje jamče
besmrtnost.
Gospode Bože.
„Opće je poznato među bratstvom zlih anđela
da je sadržaj gozbe na vještičjim sijelima
ograničen na sljedeće.
Nečiste životinje koje ne jedu kršćanski narodi,
srca nekrštene djece
i srca obješenih ljudi.”
Želim da se neopaženo uvučete među kadete
i pokušate saznati koji od njih možda ima veze s okultnim.
Objasni.
Pa, predložili su mi nešto
prilično mračno, čak bih rekao i nekršćanski.
- Nekršćanski? - Da.
Potiču me da preispitam same temelje svoje vjere.
I da se okušam u tajnim i skrivenim drevnim običajima.
- Tajnim običajima? - Misli na crnu magiju. Tko?
- Zahtijevamo da nam kažeš. - Čast mi to ne dopušta.
Tko je to bio?
Nećete to izvući iz mene
ni da mi sam Bog zaprijeti da će me munjom pokositi.
- Želiš li se s nama moliti… - Ne, dao sam riječ.
- Ako moraš preispitati… - Ne smijem reći.
Je li to Marquis?
Hamiltone, pripazi.
Da, imam ime, no uz njega trebam i lice.
Vrtoglavica?
Pa da, stvari se vrte.
Puls vam je prilično ubrzan.
Dobro, g. Poe, danas ostanite kod kuće
i pazite na sebe.
Pokažite ovo pukovniku Lockeu i njegovu zapovjedniku kadeta,
Artemusu, mom sinu.
Pobrinut će se da vas razriješe dužnosti.
Želite izostati s nastave jer ste osjetili
vrtoglavicu?
I još goru boljeticu koja nije navedena.
Teški napadaj dosade.
„Teški napadaj”?
Nadasve izraženog karaktera.
Čuvajte se, Poe.
Možete pitati liječnika.
Istina je, poručniče.
Otac mi je rekao da nikad nije vidio takvo što.
Vrlo dobro.
No optužujem vas za nedoličnu drskost.
Tri ukora.
Smjesta se vratite u vojarnu.
I bolje da budete ondje kad časnici dođu u inspekciju.
- Poe, je li tako? - Jest.
Artemus Marquis.
Moram reći, vaša je drskost vrijedna divljenja.
Večeras, jedanaest sati. Sjeverne barake, br. 18.
Ispričavam se što kasnim. Nadam se da ne čekate predugo.
Kako dražesno.
Knjige!
Nikad me više niste zanimali.
Gdje početi?
Žalobni Fenimore Cooper. Valjda se nalazi u svakoj biblioteci.
Kakva zbirka.
Povijest Egipta i još štošta.
Razotkrio sam vas.
Stekao sam dojam da ne čitate poeziju.
Ne čitam.
Byron!
- Moj osobni miljenik, g. Landore. - Molim vas.
A knjiga se pohabala od čitanja.
Pripada mojoj kćeri.
A vaša kći više nije ovdje?
Ne. Pobjegla je s nekim.
Znali ste ga?
Površno.
I nikad se neće vratiti?
Malo vjerojatno.
Onda smo obojica sami na ovom svijetu.
Ali vi imate majku.
Još razgovara s vama.
- Unatoč svemu. - Da.
Da, s vremena na vrijeme.
I rekao bih, što god je dobro u meni, u mom duhu, mojoj osobnosti dolazi od nje.
Vaša kći. Kako se zove? Ako smijem pitati.
Mathilde.
Mattie.
Ne morate ništa više reći, g. Landore.
- Dakle, kažete da ste nešto pronašli. - Ne baš. Bolje od toga.
Nekoga. Zove se Marquis.
Liječnik.
Ne. Njegov sin, Artemus.
I sebi sam stavio u zadatak da se uvučem u njegovu neprobojnu skupinu.
Evo još jednog Božjeg stvorenja.
Zahvaljujući našoj la divine Patsy.
Prijavit ćete nas zbog kršenja policijskog sata, Poe?
Vrijeđaju li vas naši mali prijestupi?
Ne samo da me ne vrijeđaju, g. Ballingere…
već sam za još jednu rundu.
Pijte.
Naiskap, ženo.
Ballingere, večeras si prilično nasilan.
Još, s'il vous plaît.
Zahvaljujem vam.
Mogao bih ovako cijelu noć.
Polako, Ballingere.
Nisam lako došao do toga.
Poe.
Čujem da vam objavljuju pjesme.
Kažu da iskazujem skroman dar.
U tom slučaju, zahtijevam javno čitanje.
Udovoljite nam.
Sretoh jednom razvratnicu golu
Mišljaše da sam glupav
No bijah lukav
Ne bješe joj milo Što snubim je golu
Zgrabih je, povalih I obljubih na stolu
- Bravo, Poe. - Bravo.
Bravo.
Karta koja gubi je… sedmica.
Pobjednička karta je… dečko.
Danas vam je sretan dan, Poe.
Hvala.
Poe, je li istina da vas je detektiv Landor ispitivao o Fryu?
Bio je pod pogrešnim dojmom da sam bio Fryev intimus.
Jeste li?
Nisam.
Prikladno, jer da bi Fry privukao nečiju pozornost,
morao se objesiti.
Mislim da se objesio iz očaja jer ga je ostavila neka dama.
A koja to dama, Stoddarde?
Možda tvoja sestra, Artemuse?
Nije li opčinila Frya?
Budi razuman, Randy.
Bio si bliskiji s Fryem nego itko u ovoj sobi.
Ne vjerujem da sam mu bio tako blizu
kao ti.
U redu. Gdje smo stali?
Poe!
Policijski se sat ne odnosi na vas, g. Poe?
Objasnite.
Svijeće su se morale ugasiti prije tri sata.
Žao mi je, gospodine.
Vaše su mi isprike uvijek djelovale neiskreno.
I Leroy Fry umro je kad je bio vani poslije policijskog sata.
Smjesta se vratite u vojarnu.
Ovaj ste put imali sreće.
Hvala, gospodine.
Brže.
Mattie?
„Spomeni me se radi dobrote svoje, Bože!
Jer među mrtvima tko te se sjeća,
ta tko će ti iz groba zahvaliti?
U milosti svojoj,
spomeni me se radi dobrote svoje, Bože!
Od žalosti oko mi gasne i slabi.”
Vi ste g. Landor, zar ne?
Jesam.
Ja sam Leroyeva majka.
Želim vam nešto dati.
Leroyev dnevnik.
Od posljednje tri godine.
Ne sjećam se…
Moja sućut.
Užasan gubitak.
Ne sjećam se da su među njegovim osobnim stvarima pronašli dnevnik.
Poslao mi ga je g. Ballinger.
- Gospodin Ballinger? - Da.
Čim je čuo što se dogodilo,
otišao je ravno u Leroyeve odaje da vidi što se može učiniti.
Dragi ga je dečko poslao poštom.
Shvaćam.
I maloprije… čim me ugledao,
rekao je: „Mislim da bi Leroyev dnevnik trebao biti s vama u Kentuckyju.
I želite li ga spaliti, samo dajte.”
Vrlo obzirno od njega.
No ja tu ništa ne razumijem.
Sve te brojke i slova…
Ali… Budući da se vojska uzda u vas,
čini se najispravnije da ga dam vama.
Ali bit ću tu sve vrijeme.
- Da zadovolji potrebe… - Razumijem.
…svi smo zajedno u tome.
Doktore!
Gospodine Landore. Ugodnog li iznenađenja.
Dopustite da vam predstavim svoju suprugu, Juliju.
Mnogo sam čula o vama.
Zadovoljstvo mi je.
Vi ste gospodin koji istražuje smrt g. Frya?
Jesam.
Upravo smo razgovarali o tome.
Suprug mi kaže da se, iako se i sam junački trudio,
tijelo g. Frya nije moglo izložiti u otvorenom lijesu.
Jadni roditelji.
Doista.
Sve nas je to jako potreslo.
Uvjeravam vas, neću mirovati dok ga ne uhitimo.
Bilo mi je drago.
Draga.
Čujem da ste udovac, g. Landore.
Tako je.
Žao mi je.
To se dogodilo nedavno? Njezin odlazak u raj?
Sad će dvije godine.
Svega nekoliko mjeseci nakon što smo se doselili u Highlands.
Nagla bolest, zar ne?
Nažalost,
nedovoljno nagla.
Razumijem vas.
- Saučešće. - Hvala vam.
Brava.
Edgare, nisam li rekao da mi je sestra čudesna?
Predivno, mila moja. Izmamila si mi suze.
Da.
Krasan prijelaz, gđice Marquis.
- Uistinu. - Da.
Besmrtnost vam je zajamčena.
Ne znam nijednu ženu koja želi biti besmrtna, Randy.
Odmah sam se sjetio pjesme Sira Thomasa Greya.
„Mnogi je cvijet rođen Da neviđen rumeni”
„I trati svoju slast Na pustinjskome zraku”
Ta mi je omiljena.
Što misliš o mom malom štićeniku?
G. Poe daleko je od toga da bude ičiji štićenik.
Sigurno ga neće pokvariti takvi kao ti.
U redu, Lea.
Sad bi bilo dosta. Moraš se odmoriti prije večere.
- Ispričajte me, gospodo. - Hvala, Lea.
Randy, stolice.
Stoddarde, hajde. Šah.
Sad mi je dosadno.
Baš me briga!
Bolesna je.
U svom stanju ne bi smjela zabavljati…
Gđice Marquis.
Oprostite.
Pričinili biste mi veliko zadovoljstvo kad bismo se vidjeli u subotu.
Ne sumnjam, g. Poe, no… bojim se da sam u subotu zauzeta.
Shvaćam.
Predlažete ovu subotu?
Ili nedjelju, ako vam je draže.
Ili ponedjeljak.
A gdje predlažete taj sastanak?
Dajte da pogodim. Gee's Point? Flirtation Walk?
Ne.
Ni jedno, bojim se.
Mislio sam na groblje.
Groblje?
Kako zanimljivo.
Da, i ja tako mislim.
Želim vam ugodnu večer.
Sad je sve tako golo.
Da biste u potpunosti uživali u uzvišenoj ljepoti gorja,
morate ga vidjeti čim izgubi lišće.
Zašto?
Vegetacija nije ljepša,
štoviše, priječi izvorni Božji plan.
Romantičar.
Uživate govoriti o Bogu i smrti, zar ne?
Smrt smatram najuzvišenijom temom poezije.
Hoćemo li?
- Lijepo je. - Da, moje omiljeno mjesto.
Dobro vam leže, morbidne misli.
Pristaju vam bolje od odore.
Po tome vam je ravan samo Artemus.
Nikad nisam vidio da boravi u carstvima melankolije.
Pristaje posjetiti naš svijet s vremena na vrijeme.
Vjerujem da je moguće plesati po razbijenom staklu
tek izvjesno vrijeme.
Ne zauvijek.
Da, vas dvojica imate mnogo toga zajedničkog.
Nadam se da vam nije hladno.
Hladna se klima očito ustalila.
Nemojmo, molim vas.
Nisam ovamo došla razgovarati o vremenu. Kako prozaično.
Oprostite, no jedina mi je briga bila vaše dobro.
Onda slobodno nastavite.
Izjavite mi vječnu ljubav da se oboje vratimo kući neoštećeni.
- Samo sam rekao… - Oprostite.
Oprostite, užasna sam, a ne znam zašto.
Hladno vam je.
Gospođice Marquis, želite li moj ogrtač?
- U redu je. - Doista nije…
Ja…
- Što? - Gđice Marquis.
Lea!
Lea? Što se događa?
Lea!
Lea.
Gospode, Lea.
Jeste li dobro?
- Lea? - Dobro sam.
Sigurni ste da ste dobro? Prestravio sam se.
Događa se. No nema razloga za brigu.
Vaš…
Vaš me duh toliko ohrabruje da se osjećam slobodnim priznati
da još osjećam majčinu prisutnost.
Na javi i u snu.
Da.
Katkad vjerujem da nas mrtvi opsjedaju zato što ih dovoljno ne volimo.
Zaboravimo ih, shvaćate? Ne namjeravamo, ali tako je.
Vjerujem da se osjećaju najokrutnije napuštenima i zato vape za nama.
Možda je najbolje tomu ne pridavati previše važnosti.
Želim da znate koliko sam zahvalna…
što sam otvorila oči i ugledala vas.
Zagledala se u vašu nutrinu
i pronašla nešto što nikad ne bih očekivala.
Ni u jednom trenutku.
Hvala vam.
Prestanite!
Kopile! Trebaš znati gdje ti je mjesto.
Kloni se Lee.
Prestani!
Prestani, Ballingere!
Ili ideš pred vojni sud!
Odvratna nakazo.
Jeste li dobro?
Taj divljak očito zna da sam Lei draži od njega.
- I želi li me prestrašiti… - Prestrašiti?
- Bio je spreman ubiti vas. - Ubiti me?
Pokuša li se ispriječiti između mene i želje srca moga,
ja ću ubiti njega.
Uvijek je bilo tako. Uvijek su me podcjenjivali.
Prijatelji, kolege, moj vlastiti skrbnik.
- Hvala, Patsy. - Svi.
Svi…
osim moje majke.
I hvala vam na pomoći.
Nije mi nalik da me iznenade.
Ali… i vi znate iznenaditi. Zar ne, Landore?
Nije mi namjera vrijeđati,
no mnogo ste istančaniji nego što se predstavljate.
Nego, recite mi, je li istina da ste jednom izvukli priznanje
samo prodornim pogledom?
Uz dovoljno strpljenja,
osumnjičenik će često ispitati samog sebe.
Vrlo ste ugodno društvo, Landore.
Jednog ću dana napisati pjesmu.
Nešto po čemu će vas povijest pamtiti.
Čak ni poslije tog napada ne sumnjaš na Randyja Ballingera?
Što ti onda preostaje?
U vezi s istragom.
Zanima me Artemus Marquis.
Vjerujem da ga znaš.
A tko ga ne zna?
Veličanstven je.
Gotovo da bi trebao umrijeti mlad, zar ne?
Ali ne bih rekla da je nasilan.
Uvijek je tako miran.
Možda nije ubojica.
Ali ima nešto u njemu… U cijeloj njegovoj obitelji.
Ponašaju se kao ljudi koji su nešto skrivili.
Zar sve obitelji nisu za nešto krive?
- Satniče. - Riječ je o g. Ballingeru.
Bojim se da je nestao.
Satniče! Ovdje gore!
Gospode.
Rez kod g. Ballingera nije čist kao što je bio Fryev.
Što upućuje na to da nije riječ o istoj osobi.
Što se tiče kastracije…
Pa…
Kastracije?
Zaboga, Landore.
Nismo ništa bliže osobi odgovornoj za ovo
nego prije mjesec dana!
Bliže smo.
- Pitanje je vremena. - Recite mi!
Jeste li pronašli još dokaza o sotonizmu?
Što je s navodnim časnikom koji je Cochranea nagovorio
da ostavi tijelo Leroya Frya?
A Fryev dnevnik?
Jeste li pronašli ijedan trag koji bi bio od koristi?
Neki manijak slobodno luta ovim brdima i vadi utrobe mojim ljudima.
Ljudima koji jedva ispunjavaju dužnosti, jedva izlaze iz vojarne i ne spavaju?
A ako i spavaju, spavaju s mušketama!
Počinjem vjerovati da više ne mislite da sam sposoban
voditi ovu istragu.
Hvala, doktore.
Ne dovodim u pitanje vašu sposobnost, već odanost.
Postoji li ikakva mogućnost da je to djelo g. Poea?
Poea?
Jučer je drugove za stolom uveseljavao
junačkim prikazom veličanstvenog sukoba s g. Ballingerom.
Pritom je izjavio da ga namjerava ubiti
ako se to ikad više ponovi.
Vidjeli ste Poea.
Ozbiljno mislite da je savladao Ballingera?
Ne, ne bi bilo potrebe. Dovoljno bi bilo oružje.
U kakvom god je odnosu s Ballingerom,
baš ništa ne povezuje Poea i Leroya Frya.
- Čak se nisu ni poznavali. - Ali jesu.
I oni su se sukobili prošlog ljeta.
Pretpostavljam da vam to nikad nije rekao, zar ne?
Onda ga uhitite.
Uhitite ga ako ste toliko uvjereni u to.
Jedino što imamo je motiv.
Od vas tražimo dokaze!
Gospodine Landore, gajite li odbojnost prema ovoj Akademiji?
O tome je riječ?
Riskiram život u ime vaše dragocjene institucije.
Ali da.
Doista vjerujem da Akademija oduzima htijenja mladog čovjeka.
Ograničava ga propisima i pravilima.
Lišava ga razuma. Čini ga nečovječnim.
Implicirate li da je Akademija kriva za smrt tih mladića?
Netko tko je povezan s Akademijom, da. Stoga i Akademija sama po sebi.
To je apsurdno.
Po vama,
za svaki zločin koji počini kršćanin odgovoran je Krist.
Kao što i jest.
Kad sam vas zamolio… da se prihvatite ovog posla,
rekli ste da nikad niste imali posla s Leroyem Fryem, pa…
Počnimo odatle. Pa?
- Pa to baš i nije istina. - Pa!
Zašto s vama ništa nije jednostavno, Poe?
Gdje su činjenice? Najobičnije činjenice?
Da ili ne!
Istina!
Jeste li poznavali Leroya Frya?
Jesam.
Jeste li se porječkali s Leroyem Fryem?
Jesam. Da.
Jeste li ubili Leroya Frya?
Jeste li ubili Randolpha Ballingera?
Jeste li imali ikakve veze sa skrnavljenjem njihovih tijela?
- Ne. Neka me zgromi… - Ali ne poričete
da ste im obojici prijetili?
Pa što se tiče Ballingera, to je bilo…
Nisam tako mislio.
- A Fry? - Nikad mu nisam prijetio. Tek sam…
Imamo vrlo uznemirujući obrazac, Poe.
Ljudi koji vas naljute završe s pogrešne strane omče
s prilično važnim organima izrezanima iz grudi.
Gospodine Landore…
kad bih ubio svakog kadeta
koji me zlostavljao tijekom mog kratkog boravka ovdje,
bojim se da bi Zbor kadeta
spao na desetak ljudi.
Ako baš morate znati, predmet sam sprdnje
od prvog dana na Akademiji.
Moje ponašanje, moje godine, moja osobnost…
moj izgled.
Da imam tisuću života,
ne znam bih li nabrojio sve rane
koje su mi nanijeli.
Da, kriv sam za mnogo, i previše toga, ali to nikada.
Nikad za ubojstvo.
Vjerujete li mi?
Vjerujem da biste trebali biti oprezniji s onim što govorite i radite.
Zasad vjerojatno mogu obuzdati Hitchcocka.
No budete li mi ikad više lagali,
neka vas stave u okove i prstom neću maknuti da vam pomognem.
Je li vam jasno?
Sad se ispričavam, očekuju me na večeri.
Hvala vam što ste nam se pridružili u žalosti zbog Randolphove prerane smrti.
Dragi nam je mladić bio obitelj.
Ne smatrate li da je moj sin izuzetno zgodan, g. Landore?
Rekao bih da je oboje vaše djece blagoslovljeno u tom pogledu.
Da, nasljedno smo blagoslovljeni.
No moram reći, vas smatram rijetkošću.
Osobom izuzetne inteligencije.
Kvalitete koje ovdje apsurdno nedostaje.
Upravo zbog toga, g. Landore,
nadam se da ćete mi poslije službene istrage
pomoći s vlastitom zagonetkom.
- Zagonetkom? - Vrlo neobičan događaj.
Tijekom recitala, u ponedjeljak,
netko mi je preturao po stvarima.
Pa…
- Svugdje ima užasnih ljudi. - Ozbiljno, oče?
Bio sam skloniji teoriji da je riječ o nekom neotesancu,
s tim da, naravno, ne znam tko je.
Svejedno, moraš biti oprezan, Artemuse.
- Doista moraš. - O, majko.
To je vjerojatno bio samo neki dosadni starac
koji nema pametnijeg posla i vlastitog života kojim bi se bavio.
Najobičniji seoski kolibaš.
Ne mislite li, g. Landore?
- Vi imate kolibu, zar ne? - Artemuse.
Možda čak i bliske srodnike koji se uklapaju u obrazac.
Možda dragog prijatelja koji se voli opijati u krčmi.
Prestani! Molim te! Mrzim to.
Doista mrzim kad postaneš takav.
- Ne pratim te, majko. - Ne, u to sam sigurna.
Mogu odlutati na drugu stranu Hudsona i nitko ne bi mario.
Nitko ne bi pošao za mnom!
- Bi li, Daniele? - Sine, molim te.
Morate… oprostiti mojoj supruzi.
Smrt g. Ballingera
zavila je u crno našu sretnu, malu obitelj.
Biste li mi se pridružili u radnoj sobi, g. Landore?
Rado.
Ispričavam se, pozorniče.
Cijela ta situacija loše utječe na sve nas.
- Ne morate se ispričavati. - Da.
Ovo doba godine, stalno smo u zatvorenom…
Sve je to vrlo razumljivo.
Nisam mogao ne primijetiti, doktore.
Je li vam kći bolesna?
Dobro opažate.
Da.
Da, ona je…
Nije joj bilo lako.
Još odmalena.
Užasna bolest obuzme je kad nitko ne gleda,
zaustavi joj mozak, trese je i grči.
Prelijepo dijete.
Stvoreno za brak, status, djecu.
A istovremeno, bolesno.
Užasno.
Gospodo, Lea je u dobroj formi, želite li nam se pridružiti.
Hvala, sine.
Hoćemo li?
Ako nemate ništa protiv, malo ću izići na svjež zrak.
Naravno.
Oče, odigrajmo partiju.
Da opet pokušam školski mat ili nešto zahtjevnije?
- Upravo izvanredno. - Teško.
Prolazno, možda.
Ne shvaćate kakav učinak vaša svirka ima na mene.
Na sve nas, zapravo, ja…
- Da? - Pa, ja…
Ne znam kako to drukčije reći, no… shvatio sam
da bih za vas gotovo sve učinio.
O, Edgare.
Mogu li vam pomoći da nešto nađete, g. Landore?
Oporavili ste se. I to brzo.
Oprostite mi.
Prepala sam se da me hvata jedna od onih užasnih migrena,
no čini se da je trenutak odmora bio sve što sam trebala
i sad se osjećam izliječenom.
Sklonimo tu užasnu starudiju, hoćemo li?
Ne vjerujem da bi vam pristajala.
Doktor i ja smo je tražili.
A ja sam je pronašao.
Pogledaj što je pozornik pronašao u našem ormaru, dragi.
Sjećaš se da ga je Artemus kao dječak nosio po kući?
- Sjećaš li se, ljubavi? - Sjećam se, majko.
- To je kaput mog brata. - Vašeg brata?
To nam je jedini spomen na njega.
Zašto ste ga uzeli?
Možda nam Artemus to može reći.
Ethane.
Što te dovodi ovamo?
Nestao je još jedan kadet.
Oformio sam skupinu za potragu, kreću za sat.
Učinit ćemo sve da ga pronađemo.
Bog nam pomogao. Ježim se od pomisli…
Gospodo!
Dolazim iz odaja g. Stoddarda.
Kovčeg mu je prazan. Sva civilna odjeća je nestala.
Vjerujem da je pobjegao.
Pobjegao?
Fry u svom dnevniku tvrdi
da su i Stoddard i Ballinger bili dobri prijatelji Leroya Frya.
U strahu za život, pobjegao je.
Lako moguće, no što je s Artemusom i časničkim kaputom?
Ako je umiješan, zašto bismo odgađali uhićenje?
On je… Previše je priseban. Sve što mora učiniti je poreći.
Ostaje još jedna mogućnost koju istražujem.
Dva najbliža sudruga su mu mrtva
i uskoro moram javiti predsjedniku da smo uhitili krivca.
Znamo tko je ubojica, Landore. Zar ne?
Edgare.
Profesore?
Pépé.
Prošli put si spomenuo lovca na vještice i knjigu.
Da. Discours du Diable.
Henri Le Clerc.
Je li Le Clerc bio svećenik?
Spaljen na lomači.
Došla mi je u snu.
Odjednom, polako
Zatrese me nemir, srce mi juri
Bolestan u duši Preklinjem je da se požuri
„Lenore”
Uskrati mi odgovor
Beskrajna je noć Tamom smoči
Zakriva sve, tek njezine blijedoplave oči
Najmračnija noć, od pakla crna
Sahranjen bijes
Ostalo je samo
To smrtno plavo oko
Vidite li?
Lenore.
Lea.
Govori o vašoj neizrecivoj tuzi.
Zaključak je onoga što vas… tišti.
Pjesma…
Obraća se nama.
Sjećate li se kad ste rekli da biste za mene sve učinili?
Tvoj štovatelj đavla.
- Hvala ti, Pépé. - Da.
Gospodine Landore.
Vaša obitelj.
Vaša obitelj… je
prava zagonetka.
Nikako nisam mogao utvrditi tko tu zapovijeda.
U pojedinim sam trenucima sumnjao u svakog od vas.
Nije mi palo na pamet
da bi to mogao biti netko tko uopće nije živ.
Kako, molim?
Velečasni Henri Le Clerc.
Najbolji od lovaca na vještice,
dok njega nisu počeli loviti.
O čemu govorite?
Vaša kći. Boluje od padavice, zar ne?
Nosi se s time jer je u kontaktu s nekim.
Nekim tko je podučava.
S njim.
Ne tjerajte me da posumnjam u vašu ubrojivost, g. Landore.
Što želite reći?
Le Clercova nevjerojatno rijetka knjiga Discours du Diable.
Pa… razgovor s đavlom
nije nešto s čim sam upoznat, g. Landore.
Nikad nisam pročitao ni stranicu ove knjige.
Razgovara li vaša kći s mrtvima?!
S godinama su napadaji postajali sve gori.
Ja…
Pokušao sam svaki propisani tijek liječenja kojeg sam se mogao sjetiti.
Rekli su da će živjeti tri mjeseca.
Znate li kako je kad odete na počinak,
ne znajući hoće li vam kći preživjeti noć?
No jednog mi je dana došla
i rekla da je nekog upoznala.
Svog šukundjeda.
Le Clerca?
Henri Le Clerc nije bio zao.
Bio je neshvaćen.
Zakleli su mi se da je g. Fry već bio mrtav.
Da nikad nikog ne bi mogli ubiti.
Povjerovali ste im.
Nisam imao izbora.
Liječnik ste! Čovjek od znanosti!
Kako se usuđujete vjerovati takvom ludilu?
Zato…
Zato što je sâm nisam mogao spasiti.
Moje me vlastito zvanje iznevjerilo.
Sve sam žrtvovao za svoju Leu.
Kako joj mogu prigovoriti što je drugdje pronašla lijek?
Doktore.
Komunicirati s mrtvima…
To nije normalno. Ali ubojstvo…
Uništavanje nedužnih života…
To je neljudski.
Netko zbog toga mora visjeti.
Udovoljavao sam joj samo zato što se, nekim čudom,
činilo da joj je bolje.
Doktore, gdje vam je obitelj?
Gdje su vam djeca?
Gospodin Poe je bio ovdje.
Otišao je s… S Artemusom.
Zašto mu je ogrtač još u hodniku?
Doktore, gdje je Lea?
Doktore, gdje vam je obitelj?
Polako prestaje djelovati.
Lea.
Nastavi.
Što se događa?
Neće još dugo.
Ne osjećam se baš najbolje.
- Mislio sam… - Ne.
Još samo nekoliko minuta i bit ću slobodna.
Slobodna?
Da.
Molim vas, Lea. Ja…
Ovo se mora dogoditi.
Vi to razumijete.
Žrtva je krajnji izraz ljubavi.
Od trenutka kad sam te srela, znala sam da si ti taj.
Lea.
- Da? - Volim te.
Dosta!
- Van! - Visjet ćete zbog ovoga!
Ovo vas se ne tiče!
Lea, završi!
Gđo Marquis, želite li djecu vidjeti na vješalima?
- Ne slušaj ga, blefira. - Nastavi.
- Lea! - To je Fryevo srce, zar ne?
- Landore. - Lea, nastavi!
Ballinger bi za vas sve učinio, čak i ubio čovjeka.
Artemuse, vi ste ga ubili.
Molim vas, otiđite. Skoro je gotovo.
- Lea, završi! - Lea, i jest gotovo!
To ste bili vi.
Vi ste porukom izmamili Frya…
Ne! To je bila moja ideja!
- Ja sam ga ubio! - Ne! Artemuse!
- Ne! - Molim vas! Prestanite!
Prestanite!
Lea!
- Lea! - Lea!
Artemuse!
Majko, odmakni se!
Artemuse.
Lea.
Artemuse! Ne!
Pustite me! Ne!
Artemuse!
Artemuse! Ne!
Lea!
Ne!
Kažu da nije izgubio više krvi nego što bi liječnik izvukao
tijekom uobičajenog puštanja krvi.
Možda je za njega to bilo najbolje.
Moram priznati da sam ga pogrešno procijenio.
U tome se slažemo.
Nego, što je s gđom Marquis?
Tuguje, kako samo majka može.
Sudac smatra da je dovoljno propatila.
No bit će vam drago znati
da je naš dragi doktor podnio ostavku.
Ništa mi od ovoga nije drago, vjerujte mi.
Landore.
Vi i ja smo posve drugačiji, po ponašanju, po stavovima.
No želio bih da znate
da ako sam tijekom ove istrage ikad ispao…
Želim reći, ako sam ikad drsko osporio…
vašu kompetenciju…
onda mi je žao.
Hvala vam, satniče.
Kako sam s njim mogao blagovati i družiti se sve te godine?
Poznavao sam tu obitelj gotovo kao i svoju,
no nisam shvatio koliko su duboko nesretni.
Namjerno, pukovniče.
Treba me biti sram, rekao bih.
Mogu samo pretpostaviti da je Artemus ubio g. Ballingera
kako bi ga spriječio da upozori vlasti
i da je g. Stoddard pobjegao da ne bi postao sljedeća žrtva.
Možete to pretpostaviti, da.
Dakle, Landore,
u potpunosti ste ispunili svoje ugovorne obveze.
Ovime vas oslobađam vašeg ugovora.
Nadam se da niste nezadovoljni.
U najmanju se ruku nadam da ćete prihvatiti našu zahvalnost.
Šakali u Washingtonu uskoro će se povući, nadam se.
Vjerujem da smo se izborili za odgodu.
Ne. Pukovniče.
Čini se da ste se oporavili.
Znam za vašu kćer.
Dobro.
Što Mattie ima s bilo čim?
Sve.
Kao što dobro znate.
Došlo mi je u snu.
Poruka… nađena u ruci Leroya Frya.
Poruka koja je jadnika izmamila iz vojarne.
Bili ste dovoljno nemarni da je ostavite.
Ovo je druga poruka koju ste ostavili.
Sjećate li se?
Najviše me
privukao oblik vaših slova.
Velika slova, kao što dobro znate, otkrit će vas kao i mala.
Slova A, R, G i E,
doslovno su identična slovima u poruci Leroya Frya.
Možete zamisliti moju zgranutost.
Je li ista osoba mogla napisati obje poruke?
I zašto bi Landor imao ikakvog razloga dopisivati se s Fryem?
Nasreću, naletio sam na la divine Patsy.
Ispričala mi je cijelu priču.
Dok se vraćala kući s plesa na Akademiji…
Uhvatite je!
- Držite je! - Ne!
Vašu su Mattie silovali…
Ne!
…i tako ostavili tri bezimena nasilnika.
Tiho.
Zgrabi je za noge!
- Ne! - Uhvati je!
- Raširi joj noge! Drži je! - Ne!
- Molim vas! - Drži je!
Gadno društvo, doista.
Baš kao što je rekao Leroy Fry.
Mattie?
Gospode! Mattie.
Mili Bože! Dođi ovamo.
Mattie.
Oprosti.
- Oprosti. - U redu je.
Sve će biti u redu.
Bit će bolje.
Mattie, on ti ne može pomoći.
Molim te, ljubavi. Dopusti da ti pomognem.
Ali nije pobjegla, zar ne?
Mattie?
Mattie.
Mattie, molim te. Dođi ovamo.
Molim te, ljubavi. Dođi ovamo. Molim te, dođi.
Nemoj.
Sve će biti u redu.
Molim te, Mattie. Vrati se.
Bit će bolje.
Nemoj.
Volim te.
Zašto mi niste rekli?
To nije priča
koju volim pričati.
Ali ja bih vas tješio.
I pomogao vam kao što ste vi pomogli meni.
Mislim da mi po tom pitanju nema utjehe.
Dakle, što sam onda učinio?
Točno ono što biste i vi učinili.
Ispitao sve pretpostavke, počevši od toga
kolike su bile šanse da dvije strane
imaju planove s istim kadetom iste večeri?
Male!
Male, doista!
Osim ako jedna strana ne ovisi o drugoj strani
ili je jedna strana, recimo Artemus i Lea,
možda samo bila u potrazi za truplom.
I nekim se čudom ukazala prilika,
i nije ih bilo briga čije je to truplo, dok god je imalo srce.
No oni zbog toga ne bi ubili.
Ne, druga je strana bila spremna i voljna ubiti.
I to ubiti baš tog čovjeka.
Zašto?
Možda iz osvete, Landore?
Patsy?
- Upomoć! - Tko je bio s tobom?
Ima li koga?
Dakle… drugu su stranu prekinuli,
no ne prije uspješno provedenog nauma.
Kriomice se vratio u svoju kolibu,
kamo je pobjegao neprimijećen.
No šokirao se kad su ga pozvali u West Point već sljedećeg dana
i kad je saznao da je u međuvremenu
mladićevo truplo najstrašnije osakaćeno.
Što je njegovom zločinu pružilo izvanredno pokriće.
Mora da je mislio da je sam Bog na njegovoj strani.
Budući da su ga angažirali da riješi zločine koje je sam počinio.
Što je dovelo do toga da će Artemusa i Leu vječno pamtiti kao ubojice.
Nema tu ničeg vječnog.
Zaboravit će ih baš kao i nas ostale.
Ja ih neću zaboraviti!
Pogotovo svoju Leu.
Trebala je biti supruga, Landore, majka.
Niti ću zaboraviti kako ste od svih nas napravili budale.
Budale.
No bio sam vaša glavna luda.
- Nisam li? - Ne.
Bili ste taj kojem sam se sve vrijeme kanio predati.
To sam znao od našeg prvog susreta, i evo nas, tu smo.
Ja…
Želite li da se ispričam, ispričat ću se.
Ne želim vaše isprike.
Ne. Želim odgovore.
Kako ste znali da je Fry silovao Mattie?
Ovce i krave, to ste bili vi?
- Naravno. - A Ballinger?
Ballinger.
Morao sam mu izvaditi srce.
Da izgleda kao djelo sotonista.
To nije lagan posao za starca.
Kako ste znali da je i on sudjelovao u tome?
Fryev dnevnik.
Je li i Ballinger priznao?
- Da, pod prisilom. - Nemojte, molim vas!
Tko je još bio s vama?
Julius Stoddard.
Julius.
Žao mi je.
Obojica su…
Obojica su se sjetili njezina imena
i pobrinuo sam se da se sjeti što je nosila.
Svakog detalja njezine haljine.
Samo je Stoddard, čini se, izmakao vašoj pravdi.
Nisam… imao ni snage ni volje krenuti za njim.
Samo se nadam…
da će ostatak svog… jadnog života provesti osvrćući se preko ramena.
To što su učinili užasno je i divljački.
Mogli ste otići Thayeru i natjerati ih da priznaju.
Nisam želio da priznaju.
Želio sam da umru.
I što sad?
Što sad?
To ovisi o vama.
Imam par poruka…
koje će vas poslati na vješala.
Dobro.
Znate, Edgare, često poželim
da je moja Mattie naletjela na vas
te noći… na plesu.
Tko zna?
Možda bismo doista postali obitelj.
Svakako mi mnogo znači…
to…
To što…
Zbogom, Landore.
Počini, ljubavi.
TEMELJENO NA ROMANU LOUISA BAYARDA
BLIJEDOPLAVO OKO
Prijevod titlova: Palma Roje